40 Ove Dalli. 



kollegium „Det Smitliske Legat" til bedste for naturalmuseet til for- 

 øgelse af Smiths til museet skjæiikede samlinger. Af legatet er bleven 

 indkjobt i 1840 Sommerfelts og 1844 botanisk gartner Siebkes herbarium. 

 Dets fundats modtog kgl. ai:)probation 18de oktbr. 1828 (se Norske 

 Stiftelser VI 502 og VII 73). 



Biografier af Smith findes foruden i den anførte dagbog fra reisen 

 til Kongo ogsaa i „Portræter af mærkelige Nordmænd med korte Lev- 

 netsbeskrivelser II". Chr.a 1853 (ved B. Moe) og Bien XXIII. Chr.a 

 1838. 100—107. 



Smiths navn anføres oftere ved planteangivelser i Bl. Norg. Fl. og 

 Hornem. Oekon. Plantel. og Fl. dan.^ især i 24de hefte, ligesom der 

 findes flere planter fra ham i universitetets norske herbarium. 



Den del af Smiths afrikanske samlinger, der vaareu 1819 blev 

 sendt fra England til universitetet, gjennemgikkes af Flor og Siebke, 

 der udtog doubletter til sig og prof. Hornemann. Samlingen fra de 

 kanariske øer skal have udgjort c. 100 bestemte arter og 286 ubestemte 

 eksplr. Alle planter fra Kongo var ubestemte. Flor nummererede 

 dem og Horueniann bestemte endel deraf. (Flors og Rathkes breve 

 til Hornemann, spee. Flors SO'g 1819). Endnu findes nogle herhen hø- 

 rende pakker blandt universitetets udenlandske herbarier. 



Strøm d. 6te September 1810, 

 De modtage herved, kiære H., eu forelobig Underretning 

 om vores Fieldreyse, som jeg mod min Vilie og forend Aars- 

 tiden endnu giorde det aldeles nødvendigt, allerede har tilende- 

 bragt for 14 Dage siden. De veed af mit sidsté Brev, at 

 Deinboll fulgte mig fra Scheen. Da hans Reysetid var meget 

 indskrænket og jeg ligesaa lidet vikle forlade ham paa Halv- 

 vcyen, som siden gaae selv alene, besluttede vi om mueligt at 

 fuldføre tilsammeu den Reyseplan jeg engang havde bestemt, 

 ved desto nøyere at bruge vor knappe Tid. Vi opnaacde vel 

 dette tildeels, men altid udsatte for alle de Vanskeligheder, 

 som Befordringen maatte medføre paa en Tour, der næsten be- 

 standig gik over Fieldeue, bleve vi ofte nødte til alt før hasligt 

 at forlade de interressaute og igien tilbringe vor knappe Keysetid 

 i de ødeste Egne, skiønt vi aldrig sparede Apostlcrnc, men be- 

 nyttede dem de to Trediedeele af den hele Vey. 



Endelig nødte evig Ilcgn Nattcvaagcu Sult og Strabadse 

 os ikke mindre at paaskynde Enden. 



