ARCHIV FOR MATHEMATIK OG NATURVIDENSKAB B. XVII. No. 5. 



Om „strandflaten". 



Af 

 Dr. And r. M. Hansen. 



Dr. H. Reascli har i et foredrag i Det norske geografiske 

 selskab og i en avhandling i Norges geologiske undersøkelses 

 «Aarbog for 1892 og 93» skildret en række forholdsvis flate, 

 lave strækninger langs Norges kyst som en ensartet dannelse 

 under navnet «strandflaten». Prof. Brøgger har videre i en 

 diskusjon i Geologisk klub utviklet, at en del af det lavere 

 forland langs Nordlands kyst må betragtes som et abrasjons- 

 plan. Da spørgsmaalet om disse dannelser således er sat paa 

 dagsordenen, skal jeg få lov til at gi en fremstilling af den 

 opfatning jeg er kommet til. Jeg skal gøre det i nær tilslut- 

 ning til Dr. ReuscVs avhandling i årboken. 



Det er først ved Lister og dernæst ved Jæderen at Dr. 

 Reusch har anlagt strandflaten paa sit kart. Længere ost har 

 han ikke kunnet påvise den med nogen sikkerhet. Såvidt 

 jeg ser har man imidlertid heller ingen grund til at stille 

 Lister og Jæderens forland sammen med de egentlige strand- 

 flate-dannelser længere nord. Mens nemlig her, ifølge Dr. Reusch, 

 «strandflaten i det store set er meget uøken, uten bedækkende 

 avleiringer av løst materiale» (s. 7), er Jæderens forland bygget 

 væsentlig av løst materiale. Og dette løse materiale er ikke 

 stranddannelser i nogen større utstrækning. Der er moræne- 

 materiale, skurstensler og sand, med betydelig mægtighed, op 

 til 120 m. Det kan derfor ikke godt gå an at henføre dette 



