Om „strandflaten." 



hør sla de vel kj endte «strandlinjer» sammen med det langt 

 mægtigere drag «strandflaten» danner. Man opnår, så vidt 

 jeg ser, ingen ting ved at ta også disse yngre, bestemt av- 

 grænsede dannelser op under begrepet strandflaten, som bare 

 taper i klarhet og bestemtliet ved det. Seterne ved Storens 

 nordspids (s. 45) falder fuldstændig iud i det epiglaciale strand- 

 linje-plan, som det er bestemt ved terrasser og seter i om- 

 givelserne. De ligger ogsaa i under den halve høide af strand- 

 flaten pa øen, kommer til som noget nyt ved siden av denne 

 — og bør derfor klarlig holdes utenfor i definisjonen.^) 



Det samme gælder Ostrøens sete, og en lignende indven- 

 ding må gøres, når Dr. Reusch også synes at ville dra den 

 nordre Bergeusleds svake løsmaterials seter i høider på 20 —40 m. 

 ind under strandflaten, Saa sandt man ved denne vil forstå 

 et enkelt begrep, en bestemt, sammenhængende, «einheitlich» 

 dannelse, må den epiglaciale strandlinje med dens terrasser 

 tydeligvis holdes utenfor. Paa stedet selv falder det som regel 

 meget let at skille dem ut. 



Jeg må dernæst fæste mig lidt ved Dr. Reusch^s antakelse, 

 at det jevne grunde skærgaardsplatå nordenfor Stat og til 

 forbi Trondhjemsfj orden kan være en sænket strandflate. Det 

 er nu først det at mærke, at den søndenfra kendte strandflate 

 med høide op i mot 100 m. jo faktisk forekommer sammesteds, 

 særlig vakkert med de pragtfule hule-dannelser i Søndmøre som 

 påvist allerede i 1877 av Dr. Keusch. Og faldet fra denne 

 flate til det grunde strøk utenfor er utvilsomt for steilt til med 

 nogen rimelighet at kanne henføres til et abrasjonsplan. Som pro- 

 filerne på Opmålingens «Oversigtskart over Høide- ogDybdefor- 

 hold» (1883) viser, går dette grunde strøk jevnt over i det store 

 platå, der fortsætter ut til Storeggen, og kan vel heller ikke 



(1 At Dr. Reuscli har fundet „utydelige skuringsmærker" i dem be- 

 viser intet mot deres dannelse ved drivis i istidens slutning, ei 

 lieller det at fjeldet viser buklet overflate. Begge dele kendos fra 

 utvilsomt epiglaciale soter andet steds. 



