; vi L i. v 



ARCHIV FOR MATHEMATIK OG NATURVIDENSKAB. B. XVli. Nr. 6. 



Lerfaldet i Guldalen i 1345 



af 

 Amund Helland og Helge Steen. 



Der har hersket tvil om, hvor det store lerfald i Gul- 

 dalen i aaret 1345 gik. De mange gaarde, som efter anna- 

 lerne blev ødelagte, maatte nærmest føre tanken hen paa den 

 nordre eller nedre del af dalføret, hvor der er en bred sam- 

 menhængende bygd. Hertil kom, at der er en udgave af 

 Gotskalks annaler fra 1847 feilagtig var skrevet Gaularos, hvad 

 der ledede P. A. Munch til den antagelse, at opdæmningen og 

 flommen havde fundet sted nær Gulas munding eller Gulosen. 



Allerede Schønning beretter i sin utrykte reiseberetning for 

 1775, at lerfaldet gik omkring Kvashylla ved Haga nær 

 grændsen mellem herrederne Horg og Støren, altsaa langt oppe 

 i det trange dalføre, og det samme beretter folk i Guldalen 

 den dag idag. Spørgsmaalet om, hvor dette lerfald gik, er 

 imidlertid lidet drøftet, og beretningerne i Guldalen har man 

 vel ikke tillagt synderlig betydning, da begivenheden laa saa 

 fjernt. I vor tid har vi ved det store lerfald i Værdalen havt 

 anledning til at se, hvorledes en lermasse har oversvømmet et 

 langt dalføre med betydelig bredde, og saaledes har vi lært, at 

 opblødet 1er pludselig kan flyde ned gjennem et dalføre, kilo- 

 meter efter kilometer. Herved blir begivenhederne, saaledes 

 som de berettes i Guldalen, ei alene mere forstaaelige, men 

 de faar et troværdighedeus præg, saameget mere som de i de 



1 — Archiv for Matli. og Naturv. B. XVII. No. G. 



Trykt (len 19. januar 18'.)."). 



