6 Amund. Helland og Helge Steen. 



det er kun Flatøannalerne, som fortæller om denne flom i 1345 i 

 Orkedalen, men samtidig mangler i Flatøannalerne beretningen om 

 Guldalen. Dernæstbegynder beretningen omOrkedalenmed «sucku 

 nidr» ligesom annalbrudstykkets beretning om Guldalen, og Lag- 

 mandsannalerne har udrykket «sock nidr». Flatøannalerne an- 

 giver intet tal paa gaardene, men sætter kun mange. Dernæst 

 fortæller Flatøannalerne foran og efter beretningen om Orkedalen 

 de samme begivenheder, som staar i Lagmandsannalerne foran 

 og efter beretningen om Guldalen, og af disse grunde er 

 det sikkerlig en feilskrift, naar der i Flatøannalerne staar Orka 

 dal, det maa ansees for givet, at der skal staa Gaular dal. 



Paa grund af denne feilskrift i Flatøannalerne antager 

 Munch i sin historie, at der har været en stor flom i alle de 

 trondhjemske dalfører, men at efterretningerne kun er opbe- 

 varet om Guldalen og Orkedalen. Men det er i virkeligheden 

 ikke om en stor flom annalerne beretter, men om et lerfald i 

 en enkelt dal og om en i forbindelse hermed stående opdæm- 

 ning af elven, hvoraf rigtignok følger en frygtelig 1er- og vand- 

 flom. Der forehgger saaledes ingen grund til at antage en 

 almindelig flom i 1345 i alle de vasdrag, som har sine kilder 

 omkring Orklas og Gulas. 



Terrasserne og forsteninger i Guldalen. Det land, som 

 gled ud i 1345, har utvivlsomt bestaaet af 1er med overlig- 

 gende sand og aur af lignende beskafFenhed som den 1er og 

 sand, som findes i de i Guldalen gjenliggende Terrasser. Op- 

 igjennem hele dalen optil en høide af 170 til 180 meter ligger 

 der terrasser eller levninger af saadanne i dalbunden, og det 

 er lignende løse masser, som er kommet paa glid og har op- 

 dæmmet elven. 



Terrasserne er af forskjellig høide i Guldalen; af størst 

 interesse er de, som naar den største høide over havet, da 

 disse viser, til hvilken høide og hvorlangt ind havet naaede i 



