Lerfaldet i Guldalen i 1345. 19 



Langevatn, i en høide af 174 meter, hvilket vand er mærkeligt 

 derved, at det intet afløb har. Våndet er hele 0,4 kvadratkilo- 

 meter stort og modtager derhos et tilløb fra Moatjern, saa at 

 dets hele nedslagsdistrikt efter rektangelkartet maaske kan 

 anslaaes til 5 km.^. Med enaarlig regnhøide af 450 mm. skal her 

 daglig fordunste og synke ned i jorden noget over 6000 m.^ vand. 

 Selv om man kunde antage at hele 2/3 af den faldne regn- 

 mængde fordunstede, skulde her i gjennemsnit daglig synke 

 ned i jorden 2000 m,^ vand, hvilket søger ned gjennem terras- 

 sens sand, men standser paa den ugjennemtrængelige 1er. 

 Kilder paa grændsen mellem sand og 1er forekommer i denne 

 egn, uden at det er givet, at disse kilder kommer fra Lange- 

 vatn. 



Langs Gula er der i Flåa elvebrud paa flere steder. Elven 

 er saaledes forbygget syd for Ler jernbanestation for at be- 

 skytte jernbanelegemet, og desuden er jernbanen flere steder 

 beskyttet mod elven ved stenjetéer, f. ex. i Nyhusklevene, lige 

 ned for Fornesodden o. s. v. 



I Melhus er Guldalen i det hele temmelig aaben, dels 

 begrændset af fladere sletter dels af et mere kuperet terrain. 

 I herredets søndre del er dalen forholdsvis smalest med steile 

 bakker paa vestsiden og fjeld paa østsiden. Guldalen i Melhus 

 hører til fogderiets bedst bebyggede landskaber. 



Gula danner i herredet først paa en strækning grændsen 

 mod Horg og derpaa mod Flåa. Den falder ud i fjorden i 

 Gulosen efter først paa en strækning af 4 km. at have dannet 

 grændsen mod Leinstranden herred. 



Den vigtigste bielv til Gula i Melhus herred er Benna- 

 vandets vasdrag eller Loa, der fra det paa grændsen mod 

 Hollandet og Horg liggende Bennavand flyder mod øst mellem 

 Losegaardene ud i Gula. Der er noget fald i elven til drift 

 af industrielle smaaanlæg. 



Som de høistliggende sandterrasser kan mærkes de ved 

 gaardene Hermanstad, Kregnes og Skjetne, for hvilke rektangel- 



