Lerfaldet i Guldalen i 13-1:5. 3? 



sikkerlied^ end tilfældet er. Den i aarhundreder foregaaede 

 kultur har bearbeidet det, som blev ført nedover bygderne, og 

 elvens egue gravninger har ogsaa bidraget til at udslette spo- 

 rene, saa at det maaske neppe nu lader sig gjøre at efterspore den 

 strækning, som blev raseret, i delaljen som en egen afleining. 

 At bygden imidlertig har været oversvømmet med 1er og sand, 

 siger annalerne udtrykkelig. Der, hvor skredet var gaaet, var 

 først vand og bløite (votn ok bleytur) siger Skalholtsaunalerne, 

 men nu er der sand og ødemarker (sander ok auræfi), og disse 

 annaler er skrevne senest 3 aar efter hint skred. 



Annalbrudstykket fra Skålholt siger, at der var ingen rest 

 eller intet spor (eingi ormol) igjen der, hvor bygden havde 

 staaet uudtagen aur og 1er (aur ok leir) Lagmandsannalerne 

 siger det samme, at der saaes iugen rest af bygden, men flad 

 sand og aur (slettr jorui ok aur) der hvor bygden havde staaet. 

 Jorfi angives i forskjellige ordboger at betyde gras, sand og 

 1er. Imidlertid vil det for den, som har seet Værdalen ifjor 

 og iaar, være klart, at disse betegnelser er de rigtige. Først 

 var der vand og bløite i 1893, nu er der 1er, sand og aur. 



Det er vanskeligt at danne sig et billede af selve gjen- 

 nembrudet og ødelæggelsen ned igjennem dalen. Her gaar der 

 ud mange millioner kubikmeter 1er, der efterfølges umiddelbart 

 af flere gange saa mange millioner kubikmeter vand. Hvad 

 tid paa døgnet, dæmningen brast, er ikke omtalt i annalerne, 

 men da der efter beretningerne i Guldalen omkom mange af 

 dem, som holdt paa at fange laks i den tørre elv, ligger det 

 nærmest at antage, at det skede om dagen. Den høide, hvortil 

 våndet var opdæmmet, var 96 meter over havet, og dæmningens 

 høide er anslaaet til 33 meter. Idet dæmningen brast, maa 1er 

 og vand have væltet sig udover dalen som et vildt hav, for- 

 nemmelig i den nærmest dæmningen liggende del, og den kraft, 

 hvormed 1er og vand har stormet frem, maa have været uimod- 

 gtaaelig, jorden og våndet slugte alt, heder det i annalerne, og 

 der var ikke rest igjen af bygden, m en 1er og aur. 



