J. Kehstad. 



det uagtet de fleste observationer er fra østsiden af dalen, hvor 

 man maa antage, at bevægelsen er bleven noget afbøiet mod 

 vest fra den almindelige retning. 



Ismasserne er altsaa førte i skråa retning over dalføret, 

 følgelig maa isskillet have ligget vestenfor Gudbrandsdalen, 

 dengang disse skuringsmerker indridsedes i Geldgründen. 



Flytblokke. 



Af fremmede blokke, der findes spredte om i denne egn, 

 kan nævnes: GahlrohloMe. De forekommer i betydelig mængde 

 og i flere varieteter over hele den strækning, jeg befor. I et 

 grustag ved gaarden Sæter, ca. 3 km. søndenfor Lillehammer 

 bestod saaledes omkring 20 pot. af blokkene af gabbro. Op- 

 over Venebygden synes de ikke at være saa talrige som i 

 hoveddalen, medens de ved mundingerne af de større bielve 

 fra vest, Otta, Sjoa og Vinstra optræder i større mængde 

 end ellers. 



Grabbroblokkene er afrundede og ikke ofte større end et 

 mands løft. De forekommer ikke bare nede i dalene, men ogsaa 

 paa høierehggende steder; saaledes iagttoges de paa kjølen 

 mellem Gausdal og Øier op til 600 m. o. h., paa Bonsæter- 

 kampen i Ringebu op til 1200 m., paa kjølen mellem S. Fron 

 og Venebygden op til 900 m , i Kvikne og ved Kringsætrene 

 i Vaage lige op til 900 m. o. h. 



BloMe af hvid granit. En anden karakteristisk bergart i 

 flytblokkene er hvid granit. Blokke af denne bergart optræder 

 med omtrent samme udbredelse som gabbroblokkene, men i 

 ringere antal. Paa kjølen mellem Øier og Gausdal forekom- 

 mer de Hgesom gabbroen op til 600 m. o. h., og i Kvikne, 

 hvor de optræder noget talrigere, gaar de ligeledes op til 

 samme høide som gabbroblokkene. Ved Kringsæstrene ligger 



