10 J. Eekstad. 



søndenfor Vingnæs gaar bunden brat udover fra 5 til 40 meters 

 dyb, hvorpaa det blir temmelig fladt et godt Stykke sydover. 



Baade form og beliggenhed lyder saaledes paa, at det er 

 en endemoræne, rigtignok noget udvisket, da den paa flere 

 steder er overdækket af elvesand. 



I Øier har vi en utvetydig endemoræne, der paa østsiden 

 af Laagen, hvor den er smukkest udviklet, strækker sig fra 

 Aasletten nordover til Haug. Særlig er partiet ved hoved- 

 veien ved Granerud fremtrædende ; her ligger nemlig en hel 

 gruppe typiske morænehauge. 



Paa vestsiden begynder den omtrent midtveis mellem Huse 

 og Fjølbu og strækker sig nordover til kort ovenfor Kolbu, 

 men her dækkes den mange steder af elvegrus. Denne moræne 

 har altsaa en betydelig udstrækning, og grusmasserne er ret 

 imponerende, saa bræen maa have staaet her med sin ende i 

 længere tid. 



Den næste endemoræne har vi foran Losna. Her ligger 

 morænem asser tildels dækkede af elvesand paa begge sider af 

 Laagen. Paa østsiden, hvor de har den største udstrækning, 

 begynder de ved Holmen og fortsætter nordover langs Losna 

 til nordenfor Flademo med en af brydelse kort nordenfor Baastø, 

 Her gaar det nøgne berg lige ned til Losna. Ved Baastø 

 stikker en grusbanke frem i elven, paa hvilken der ligger flere 

 kantede blokke; den største af disse, en blok af lerglimmer- 

 skifer, var paa mindst 40 m^. 



Elvegruset kan ikke være kommen frem over Losna, dertil 

 er den for dyb. Ved lodning fandtes dens dybde at gaa op 

 til 62 m. Jeg tog 15 lodskud langs dens midtlinie fra Baastø 

 til Kirkestuen med omtrent lige mellemrum, og de maalte dyb- 

 der er afsatte paa vedføiede profil af Losna. (Fig. I). 



Det kan nok tænkes, at den lille bielv Moksa, der kommer 

 ned ved Stav, har ydet bidrag til de betydelige lag af elvegrus, 

 som man har fra Baastø til søndenfor Holmen, men det meste 



