studier over nucleoproteïder. 5 



to komponenter. Den ene komponent var histonel, den 

 anden et nucleïn, leuconucleïnet, der igjen lod sig sønder- 

 dele i æggehvide og nuclemsyre. Desuden fandtes der i 

 thj^nus et andet nucleoproteïd, der var uopløselig i vand, 

 men som lod sig extrahere med 10 % kogsaltopløsning. 

 Endelig fandtes smaa mængder globulin og albumin samt 

 endel substanser, der lod sig extrahere med alkohol 

 (protagon?). 



Lilien f elds anskuelse har indtil den sidste tid været ene- 

 raadende. I aaret 1900 fremkom dog flere arbeider, der 

 mere eller mindre hævdede en anden anskuelse. 



Det første af disse otfentliggj ordes af nærværende for- 

 fatter.^ Efter en mere foreløbig undersøgelse kom jeg til 

 den opfatning, at Lilienfelds nucleohiston ikke var noget 

 ensartet legeme, men det bestod af en blanding af flere 

 substanser. Den ene af disse var et i vand opløseligt 

 nucleoproteïd, der ikke indeholdt noget histon. Dette 

 nucleoproteïd lod sig extrahere af thymus med 0,8 "/o 

 kogsaltopløsning. Desuden indeholdt vandextraktet fra thy- 

 mus histon og nucleïnsyre. Ved mætning af vædsken med 

 kogsalt faldt histonet ud, og i filtratet kunde man med alko- 

 hol fælde nucleïnsyren. Da jeg ansaa kogsaltmætningen 

 for en altfor lidet indgribende procès til at spalte en éventuel 

 forbindelse mellem de to nysnævnte legemer, sluttede jeg, 

 at hver af dem forekom isoleret i vandextraktet, histonet 

 i forbindelse med saltsyre, nucleïnsyren med alkali. Imod 

 disse mine iagttagelser opponerede Kossel,^ der fastholdt 

 Lilien feids anskuelse, og som bl. a. fremholdt, at kogsalt- 

 behandlingen maatte ansees som en saavidt indgribende 



1 Zeitschr. f. physiol. Chemie. Bd. 30, pg. 508. 



2 Ibid. Bd. 30, pg. 520. 



