3 Ivar Bang. 



tidligere opfatning: at histonet og nucleïnsyren forekom 

 som uafhængige legemer i vandextraktet. Det viste sig 

 fremdeles, at man ved at mætte en opløsning af det 

 nucleïnsure histon med kogsalt kunde spalte forbin- 

 delsen i saltsm-t histon og nucleïnsurt alkali. Kogsaltet 

 dekomponerede saaledes forbindelsen. Fremstillingsmaaden 

 for det nucleïnsure histon afveg fra Huiskamps derved, at 

 jeg opløste CaCl2-fældningen i kogsalt af ca. 5 °/o istedenfor 

 i ammoniak og dialyserede opløsningen til forbindelsen 

 atter udfældtes. 



Et senere arbeide af Huiskamp ^ beskjæftiger sig ikke 

 med spørgsmaalet om nucleohistonets sammensætning, men 

 omhandler elektrolytiske forhold af nucleohistonets salte. 

 Huiskamp viser, at nucleohistonet forekommer i vandex- 

 traktet som natriumsalt, samt at dette natrium kan erstattes 

 af andre metaller samt af histon. Fremdeles bestemmer 

 han ved nogle analyser den procentiske mængde nucleïn og 

 histon i nucleohistonet. Histongehalten var 40 %, nucleïnets 

 mængde 60 7o- Af handlingens øvrige, interessante indhold 

 berører mindre vort problem og refereres derfor ikke her. 



Det sidste arbeide, der er publiceret, hidrører fra 

 Malengreau.^ Malengreau polemiserer her mod den opfat- 

 ning, der er fremholdt af Huiskamp og mig, at nucleo- 

 proteïdet ikke indeholder histon, og leverer yderligere be- 

 viser herfor. Han viser saaledes, at man ved at behandle 

 eddikesyrefældningen af vandextraktet {Lilienfelds oprindelige 

 nucleohiston) med fortyndet saltsyre, faar en opløsning, der 

 indeholder &e^^e histoner, hvilke kan fremstilles ved frak- 

 tioneret fældning med ammoniumsulphat. Fremdeles viser 



1 Zeitschr. f. physiol. Chemie. Bd. 34, pg. 32. 



2 La Cellule 1901. Ps. 285. 



