16 Ivar Bang. 



Opløsningen tilsattes derpaa NaOH til udfældning af b- 

 histonet, der udvaskedes med vand, alkohol og æther. 

 Præparatets ringe mængde tillod dog ingen selvstændig ana- 

 lyse, hvorfor dette præparat undersøgtes sammen med det 

 følgende. 



Forseg uo, 2. Medens i det foregaaende forsøg hi- 

 stonerne blev fremstillet ved fraktionering med Am2S0^- 

 opløsning, blev der i dette forsøg anvendt et andet neutral- 

 salt, nemlig mættet kogsaltopløsning. Dette skeede af den 

 grund, at jeg anser fraktioneringsforholdene til et salt alene 

 for utilstrækkelig til karakterisering af vedkommende sub- 

 stanser. Jeg maa i saa henseende tage afstand fra den 

 opfatning, der gjøres gjældende af den Hofmeister' ske skole. 

 En desto større opfordring til at tariere forsøgene i saa 

 henseende synes mig den omstændighed at være, at fæld- 

 ningsgrænserne for Am<jSO^-opløsning i foregaaende forsøg 

 ikke viste sig saa absolut konstante, som ønskeligt var, 

 men at de veksler noget efter opløsningens koncentration. 

 Ganske illustrerende i saa maade er de fraktionsforsøg, 

 som udførtes paa smaaprøver under det forsøg, der 

 nu skal omtales: 1 kg. thymus maledes og opslam- 

 medes i 1,5 1. 0,8% HCl, hvormed det henstod 24 timer. 

 Derpaa filtreredes. En prøve af filtratet neutraliseredes 

 og fraktioneredes med mættet AnigSO^^-opløsning. a-histo- 

 nets fældningsgrænser laa mellem 42 og 55, Z)-histonets 

 mellem 70 og 90. Hovedfiltratet mættedes derpaa med kog- 

 salt, og fældningen opløstes i 200 ccm. vand. Ved frak- 

 tionsforsøg med Am2SO^-opløsning befandtes nu a-histonets 

 fældningsgrænser at ligge mellem 30 og 41, medens /?-histo- 

 nets nederste fældningsgrænse var rykket ned til 65. 



Ved at underkaste samme opløsning fraktionering med 



