22 Ivar Bang. 



Førend kapitlet om histonerne afsluttes, turde det 

 være paa sin plads at sammenholde resultatet af nærværende 

 undersøgelser med den tidligere opfatning af «thymus- 

 histonet» i særdeleshed og histonbegrebet i sin alminde- 

 lighed. 



For det første har Malengreaus og mine undersøgelser 

 godtgjort, at det tidligere beskrevne thymushiston ikke er 

 noget enkelt legeme, men bestaar af tre substanser, nemlig 

 a-histonet, fc-histonet og den tredie albuminatlignende sub- 

 stans, der ganske vist er opløselig i overskud paa NHg, 

 men som dog let slæbes med som en forurensning, (cfr. 

 forsøg no. 1). Denne substans er intet egentligt histon. Da 

 den senere vil blive udførlig omtalt, vil jeg paa dette sted 

 indskrænke mig til følgende antydning. At denne substans 

 er indgaaet som forurensning ved mine tidligere frem- 

 stillinger af thymushistonet, anser jeg for givet bl. a. af den 

 omstændighed, at jeg dengang ved kogning med Millons 

 vædske fik fældning, medens saavel a- som Zj-histonet ved 

 kogning med reagenset blot giver en rødfarvet opløsning. 

 Vedkommende substans giver ved kogning med Millons 

 reagens det sædvanlige svagt rødfarvede koagel. Desuden 

 indeholdt «thymushistonet» løst bundet svovl, medens a- 

 og fc-histon intet saadant indeholder. Ved mine tidligere 

 analyser over thymushistonets kvælstofgehalt ^ blev denne 

 fundet at være 18,35 7o, medens a-histonets kvægstofgehalt 

 er fundet at være 17,79 7o og fc-histonets 18,03 % — 

 altsaa noget mindre. Nogen forklaring af dette afvigende 

 forhold ser jeg mig ikke island til at give. — Albuminatet 

 indeholder endnu mindre N end histonerne. F/eroyf angiver 



1 1. c. 



2 1. c, pg. 311. 



