studier over nucleoproteïder. 29 



Spørgsmaalet bliver da, i hvilket forhold disse nucleo- 

 proteïder staar til liinanden. Man kan jo paa forhaand 

 nære en formodning om, at Huiskamps og mit nucleoproteid 

 er identiske, (begge indeholder saaledes rigelige mængder 

 xanthinbaser og intet histon), men hvad Malengreaus angaar, 

 stiller sagen sig tvilsommere, da dette indeholdt histon 

 og desuden havde en fra Huiskamps proteïd forskjellig 

 phosphorgehalt. Den endelige afgjørelse af identiteten af 

 Huiskamps og mit nucleoproteid maa ske ved under- 

 søgelse af substansernes elementære sammensætning. Fra 

 Huiskamps haand foreligger fuldstændige elementaranalyser 

 over hans nucleoproteid, for mit nucleoproteïds vedkom- 

 mende har jeg foretaget en fuldstændig undersøgelse deraf, 

 som nedenfor skal refereres. 



Til fremstilling af mine analysepræparater benyttede 

 jeg friske thymuskjertler, der maltes i kjødkværn og derpaa 

 tilsattes 0,9 % NaCl-opløsning, hvormed de henstod 24 — 48 

 timer i kulden. Oftest tilsattes desuden nogle draaber 

 chloroform. Allerede efter kort tids forløb indeholdt væd- 

 sken substanser, fældbare med eddikesyre. Vædsken blev 

 tillige sterkt opalescerende. Der skeede herunder ingen 

 opsvulmning af kjertelsubstansen, heller ikke klumpede 

 den sig sammen. Opløsningen havde en amfoter reaktion, 

 hvoraf den alkaliske komponent var sterkest fremtrædende. 



Efter nævnte tid blev vædsken hældt fra, centrifugeret 

 og filtreret. Den var fremdeles uforandret i udseende — 

 omtrent som skummet melk. Derpaa tilsattes CaClg til 

 0,1 — 0,2 %, uden at der dog nogensinde opstod noget bund- 

 fald. I det hele var det umuligt at frembringe nogen 

 fældning med CaC^, hvor meget eller lidet jeg end tilsatte. 

 Da jeg tænkte mig den mulighed, at tilstedeværelsen af 



