studier over nucleoproteïder. 35 



ved 20, i andre ved 25 o. s. v. Ved tilsætning til 35 — 40 

 udfældtes første fraktion, anden fraktion laa mellem 46 — 60 

 og tredie mellem 68 og mætning. Alle tre opløstes i vand. 

 Første fraktion opløstes ufuldstændig, de andre fuldstæn- 

 digere. Alle tre opløsninger gav fældning ved eddike- 

 syre. Imidlertid viste det sig, at første fraktion udfældtes 

 fuldstændig ved 40, medens anden fraktion indeholdt 

 substanser fra første fraktion, der var undgaaet første 

 gangs fældning, og som nu kunde udfældes ved 40, og som 

 desuden kunde fældes heraf med A. Tredie fraktion inde- 

 holdt blot smaa mængder substans, fældbare ved A. Denne 

 sidste substans var efter sine fraktionsforhold forskjellig 

 fra den fældbare substans i første og anden fraktion. 



Kogsaltextraktet indeholdt saaledes i det mindste to 

 substanser, der fældtes af A. Den ene af disse fmdes dog 

 i overveiende mængde, den anden blot som smaa spor. 

 Ganske paa samme maade forholdt vandextraktet sig, naar 

 man paa forhaand fjernede det nucleïnsure histon med CaCU. 



Jeg havde saaledes fundet en god overensstemmelse mellem 

 Malengreaus, Huiskamps og mit proteïds fraktioneringsforhold. 



Som tidligere nævnt har Huiskamp og jeg ikke fundet 

 noget histon i vore proteïder, medens Malengreau har fundet 

 et saadant. Min næste opgave blev derfor at undersøge 

 disse forhold nærmere. 



Nu kunde jeg ikke sætte HCl direkte til min opløs- 

 ning blandt andet af den grund, at der i saa fald ikke 

 opstod nogen fældning. Først maa derfor proteïdet fælde» 

 med eddikesyre, og derpaa maa man lade HCl indvirke paa 

 fældningen. 



Saa blev ogsaa gjort, men førend jeg lod HCl indvirke 

 paa mit proteïd, ønskede jeg at fremstille dette i ren til- 



