studier over nucleoproteïder. 43 



ning, — hvad enten dette er proteïdet eller nucleohistonet. 

 (Heroni senere). 



I det hele maa jeg slutte mig til Malengreaus opfat- 

 ning af proteïdets sammensætning, men maa tage bestemt 

 afstand fra ham, naar han opfatter det ene spaltnings- 

 produkt som histon. Følgelig maa vi søge histonerne andet- 

 steds og da først og fremst i nucleohistonet eller, om man 

 vil i det nucleïnsure histon. 



C. Om det saakaldte nucleohiston. 



Det er i indledningen omtalt, at alle senere under- 

 søgere har paavist uholdbarheden af at opretholde Lilien- 

 felds nucleohiston som et nucleoproteid. Alle har fundet, 

 at det bestaar af i det mindste to legemer, hvoraf det ene 

 er det i forrige afsnit omtalte nucleoproteïd. 



Angaaende den anden komponent antager Huiskamp, at 

 den repræ senterer det egentlige nucleohiston i Lilien f elds for- 

 stand. Jeg har hævdet den opfatning, at den anden kompo- 

 nent er et nucleïnsurt histon, der ved Huiskamps fremstillings- 

 maade er betydelig forurenset. Endelig har Malengreau i 

 sin sidste afhandling sluttet sig til denne min opfatning, 

 idet han har fundet fuld overensstemmelse mellem dette 

 stof og sit /j-nucleoalbumin. 



Imidlertid er det nucleïnsure histon meget ufuldstæn- 

 digt undersøgt. Jeg har i min foreløbige meddelelse ikke 

 meddelt nogen analytiske A^ærdier. Der mangler saaledes 

 de vigtigste kriterier til afgjørelse af dets sammensætning. 



