52 Jf var Bang. 



nævnte udelukkende salte af de enværdige syrer med alka- 

 lierne, medens baade de fleruærdige syrers alkalisalte og 

 alle NH 3 -salte hører til den sidstnævnte kategori. Efter 

 dissociationstheorien er de enværdige syrer og deres salte 

 i langt høiere grad dissocierede end de flerværdige og 

 ligeledes af baserne de faste alkalier meget mere end 

 ammoniak. Hvoryidt dette kan staa i forbindelse med 

 spaltningen af det nucleïnsure histon, faar fremtiden vise. 

 Enkelte omstændigheder taler dog mod, at dissociationen 

 spiller nogen rolle. At indgaa nærmere herpaa vil føre 

 os for vidt. 



H vad jordalkaliernes og de tunge metallers salte an- 

 gaar, henviser jeg i almindelighed til Huiskamp, der ind- 

 gaaende har behandlet dette spørgsmaal men rigtignok 

 paa urene substanser. De tunge metalsalte giver uopløselige 

 fældninger. Jordalkalierne, særlig CaCl,, fælder kvantitativt. 

 Fældningens udseende er hvid, men den afsætter sig snart 

 paa glassets bund som en gjennemsigtig, syruplignende eller 

 geleagtig masse, saa at den overstaaende vædske let kan af- 

 dekanteres fuldstændig ^. Denne fældning er meget let op- 

 løselig i fortyndede neutralsaltopløsninger, f. ex. 2 % NaCl- 

 opløsning, og substansen tindes nu i opløsning som alkali- 

 salt, hvorfor man ved fortynding med det lige volum vand 

 faar substansen delvis udfældt. Tilsættes denne fældning 

 destilleret vand, gaar alkaliforbindelsen i opløsning. Ved til- 

 sætning af de forskjellige metalsalte udfældes det respek- 

 tive metalsalt af nucleïnsurt histon, medens syren forbinder 

 sig med dettes alkali. 



^ Den oprindelige urene [fældning ved CaCl2 forholder sig ikke saa- 

 ledes. 



