studier over nucleoproteïder. 58 



Det nucleïnsure histons forhold HI syrer og alkalier. 



Det nucleïnsure histon er selv uopløseligt i vand, der- 

 imod er dets alkali- og ammoniaksalte let opløselige. Disse 

 er ogsaa de eneste opløselige salte heraf, som jeg kjender. 

 I vandextraktet fra thymus fmdes netop alkalisaltene. 

 Det optræder altsaa som en syre, om det end, som 

 senere vil sees, efter sin konstitution selv er et salt. Det 

 er A'istnok derfor rigtigere at opiiitte det som et surt salt. 

 Den alkaliforbindelse, der foreligger i vandextraktet, lige- 

 som den, vi kan fremstille ved omsætning af kalksalte t 

 med kogsalt, er dog heller ikke den neutrale forbindelse, 

 da den reagerer tydelig surt mod lacmuspapir saavel i op- 

 løsning som særlig, naar man presser lacmuspapiret mod 

 en fugtig fældning deraf. Det er dog meget let at frem- 

 stille det neutrale salt ved tilsætning af et lidet overskud 

 af alkali. Denne neutrale forbindelse er ikke undersøgt. 



Tilsættes yderligere alkali, kan ingen forandring iagt- 

 tages. Først naar man kommer op til en alkaligehalt paa 

 15 — 20%, indtræder en blakning og senere en udfældning 

 af histon. 



En ammoniaktilsætning vil ikke betinge nogen sjailig 

 forandring af det nucleïnsure histon, førend man kommer 

 op til 5 — 6 ^' NH3 i vædsken; da indtræder en af- 

 spaltning og udfældning af histon. Der skal saaledes en 

 mindre mængde NH3 end NaOH til for at fremkalde fæld- 

 ning. Denne modsigelse er blot tilsyneladende. Histonet 

 spaltes nemlig ikke ved den grad af alkalescens, ved hvilken 

 det udfældes. Naar man tilsætter mere alkali, spaltes visse- 

 lig histonet, men fældes ikke; først ved stort overskud af 

 alkali sker der (som jeg har vist i mit første histonarbeide) 



