72 Ivar Bang. 



meget vel tænke sig, at der kan foreligge flere sideordnede 

 forbindelser: nucleïnsurt a-histon og nucleïnsurt 6-histon/ 

 der begge fældes af CaC^- Disse maa da forekomme 

 i nogenlunde konstante mængdeforhold og have samme 

 fraktionsgrænser. Jeg har ved hjælp af fraktionering med 

 kogsaltopløsning søgt at afgjøre dette spørgsmaal. 



Som før omtalt falder fraktionsgrænserne for mættel 

 kogsaltopløsning meget forskjellig for de to histoner, idet 

 a-histonet udfældtes ved 25 % kogsaltopløsning, fc-histonet 

 først ved 75 %• Ved at fraktionere opløsninger af del 

 nucleïnsm-e histon med mættet kogsaltopløsning begyndte 

 opalescensen at komme ved 46, og ved 50 % var en frak- 

 tion udfældt (A). Tilsættes yderligere kogsaltopløsning til 

 filtratet, forblev dette klart, indtil man kom til 70%; her 

 opstod atter en opalescens, der steg til fældning ved mæt- 

 ning (B). A opløstes i vand og viste sig at beståa udeluk- 

 kende af a-histon, idet histonet kunde udfældes fuldstændig 

 ved halvmætning med Am2S04. 



B-fældningen opløstes ogsaa i vand. Den viste sig at inde- 

 holde Z?-histon men desuden ikke ubetydelige rester af a-histon. 



For at komme paa det rene med, hA'orvidt der fore- 

 laa saavel et nucleïnsurt a-histon som et nucleïnsurt t-histon, 

 blev der i et følgende forsøg til en oprindelig opløsning af 

 nucleïnsurt histon sat lige volum kogsaltopløsning, bundfaldet 

 frafiltreredes, og filtratet blev dialijseret. Da A-forbindelsen 

 herved rimeligvis var bleven spaltet, B-forbindelsen derimod 

 ikke, skulde den dialyserede vædske indeholde nucleïnsyre, 

 nucleïnsurt i»-histon og substansen X. Efter endt dialyse var 

 der opstaaet en fældning (a), der filtreredesfra filtratet {§). 



^ Samt eveiatuelt et nucleïnsurt salt af substansen X. 



