studier over nucleoproteïder. 79 



tre blodprøver, hver paa 3 ccm., hvoraf den ene tilsattes 

 1 CC. 2 7o NaCl-opløsning ; denne prøve koagulerede paa 

 3V2 min. Den anden prøve tilsattes 1 ccm. af en opløs- 

 ning af nucleïnsurt histon (4,66 7o) og den tredie 1 cc. af 

 en nucleinsyre-opløsning. Begge disse prøver koagulerede 

 ogsaa paa SVs min. Derpaa indsprøitedes gjennem jugularis 

 10 ccm. nucleïnsurt liiston-opl. paa 4,66 % = 0,18 gr. pr. 

 kilo dyr, uden at nogen forstyrrelse i almenbefmdendet 

 indtraadte. 2 min. efter indsprøitningen udtoges atter en 

 blodprøve, der koagulerede paa 3V2 min. Det nucleïnsure 

 histon frembringer saaledes ingen forandringer i blodets 

 koagulationsforholde hverken in vivo eller in vitro. 



Det nucleïnsure histon er meget modstandsdygtig mod 

 forraadnelse. En opløsning henstod saaledes 8 dage i 

 digestionsapparatet ved ca. 40°, uden at den mindste for- 

 raadnelse kunde merkes. Der var dog indtraadt den for- 

 andring, at CaClg ikke længer gav fældning, men vel 

 eddikesyre. Dette kan maaske antages at skyldes en auto- 

 digestion. 



Endelig har opløsninger af det nucleïnsure histon evne 

 at hindre thymuscellernes opløsning af vand. Thymusceller 

 rystedes med vand til en emulsion og deltes i 2 dele. Den 

 ene tilsattes ca. Vio vol. vand og den anden samme volum 

 af en nucleïnsur histonopløsning. Efter 5 timer i digestions- 

 apparatet var i den første prøve cellerne forandret til en 

 slimet klump, medens den anden indeholdt uforandrede 

 celler, der dog maaske var en smule skrumpne. Kogsalt- 

 mængden i begge prøver var 0,08 7o NaCl. 



