studier over nucleoproteïder. 81 



et yandklart filtrat. I et tilfælde blev ogsaa kalkfældningen 

 direkte extraheret med kogsalt — altsaa uden alkoholind- 

 yirkning. Med meget besvær fik jeg endelig et klart filtrat, 

 der forholdt sig fuldstændig som det med alkohol behand- 

 lede. Blot en mindre del gik ved kogsaltbehandlingen i 

 opløsning. Ligesom tilfældet var med thymus, blev ogsaa 

 her det meste tilbage som en seig masse paa filtrum. Kogsalt- 

 opløsningen blev derpaa fortj^ndet og tilsat CaClg, men ingen 

 fældning opstod. Derimod gav prøven saavel rigelig fældning 

 ved Ä som ved HCl og ligeledes fældning ved mætning med 

 kogsalt. Dette fra thymus afvigende forhold til CaClg 

 beredte mig til en begyndelse nogle vanskeligheder, men 

 disse beseiredes dog. Hvis jeg nemlig, efter at have op- 

 løst kalkfældningen i 2 % NaCl, underkastede denne 

 dialyse, fik jeg vistnok ingen fældning som ved thj^mus, 

 men opløsningen gav nu atter fældning ved CaClg. 

 Heraf kunde formodes, at kogsaltet hindrede udfældningen 

 ved kalk. Denne formodning bestyrkedes derved, at man 

 ved tilsætning af smaa mængder kogsalt atter kunde 

 hindre kalkfældningens fremkomst. Ogsaa i en anden 

 henseende var denne substans eiendommelig, idet tilsætning 

 af kogsalt alene til 1 % aldrig frembragte nogen fældning. 

 Og ikke det alene, men hvis man udfældte substansen 

 med CaCl2, fik man den med lethed opløst i 1 ^jg kogsalt- 

 opløsning. 



Fremdeles fandt jeg, at fældningen ved CaCl2 ikke var 

 kvantitativ, selv naar NaCl manglede, men at man i filtratet 

 altid kunde udfælde smaa rester med eddikesyre. 



Den foreliggende substans var saaledes forskjellig fra det 

 nucleïnsure histon fra thymus. Det har derfor ogsaa sin 

 interesse at se paa" dens sammensætning. Mættedes op- 



G — Archiv Tor Math, og Xatiirv. B. XXV. 

 Trykt 24. decl>r. 1902. 



