5 R. Collett. 



Bygning, idet den ved Roden har omtrent samme Bredde, 

 som Afstanden mellem Spiraclerne. 



Exemplarerne svare iøvrigt i alle Hovedtræk til Be- 

 skrivelsen af det unge Typ-Exemplar. De store Rygpletter 

 var hos det største Exemplar noget færre og mindre distincte, 

 end hos de øvrige; Halen er tegnet hos alle med uregel- 

 mæssige Tverbaand. 



Undersiden er hvid; dog er der hos det største Han- 

 Individ mørkere Skygninger langs Randen af Pectoralen 

 og Ventralen, samt omkring Anus, ligesom Halens Under- 

 side hos alle Individer er brungraa. 



Tornevæbningen er særdeles ensartet hos alle 3 Indi- 

 vider. 



Den lange Række af Rygtorne begynder allerede i en 



Øienlængdes Afstand bag Øinene, og fortsætter sig uden 

 Afbrydelse til Iste Dorsal. Den 3die Rygtorn, regnet forfra, 

 er lidt kraftigere, end de øvrige; Skuldertornene ere 1 paa 

 hver Side (med Antydning til en mindre), og danne med 

 den kraftige 3die Rygtorn en næsten ret Linie. 



Mellem 3die og 4de Torn er der hos et Expl. en ube- 

 tydelig større Afstand, end mellem de øvrige Torne. 



Paa Halen er endnu blot den midterste Tornerække 

 udviklet; yderst mod Dorsalerne begynde dog ogsaa Tornene 

 at hæve sig i de 2 Siderækker, uden at dog disse naa Midt- 

 rækkens Høide. 



Det samlede Antal Torne i Ryggens og Halens Midt- 

 række er følgende : 



a. 34 (deraf 9 paa Skiven) 



b. 36 ( » 10 » — ) 



c. 35 ( » 10 » — ). 



Langs Indersiden af Orbita sidder en enkelt Torn fortil 

 og bagtil, saaledes ialt blot 4 hos hvert Individ. 



