12 R- Collett. 



Haletorne). Deres samlede Antal er 28, (hos Typ-Exem- 

 plaret 26, hvoraf de 3 forreste i den originale Beskrivelse 

 kaldtes «de mellemste Skuldertorne»); heraf findes paa 

 Strækningen fra Iste Dorsal indtil det Sted, hvor Halens 

 laterale Hudflig ophører ved Haleroden ialt 16 Torne (hos 

 Typ-Exemplaret 15). 



Til Sammenligning kan anføres, at hos 5 af Dr. Günthers 

 Exemplarer (fra Færø-Canalen) var det samlede Antal Ryg- 

 og Haletorne 16 (?), 24, 24, 27 og 32. 



Hos Dr. Lütkens 3 Expl. fra Havet mellem Jan Mayn 

 og Færøerne varierede Antallet mellem 21 og 31. 



Dorsalerne støde tæt op til hinanden, uden mellem- 

 stillet Torn (dette synes ogsaa at have været Tilfældet hos 

 de fleste øvrige Exemplarer). 



«Karde-Tornene» (Hannens Parrings-Torne paa Pecto- 

 ralens Overside) ere fuldt udviklede, 30 paa venstre, 32 

 paa høire Side. 



Farven er i det væsentlige som hos Typ-Exemplaret. 



Oversiden er (hos det en Tid paa Formol opbevarede 

 Individ) næsten ensfarvet graabrun, og med ringe Spor af 

 Tegninger. Hist og her kan sees Antydninger til enkelte 

 mørke Pletter, der muligens have været tydeligere hos det 

 friske Individ. En temmelig distinct saadan Plet af en 

 Øiendiameters Størrelse er synlig paa den ene Side af Skiven 

 henimod Kardetornene. 



Undersiden er, ligesom hos Typ-Exemplaret, hvid med 

 en stor uregelmæssig halvmaaneformig Plet af brunsort 

 Farve, og en Del mindre Pletter. Den store Plet paa 

 Eugens Sider er oventil mere opløst i Smaapletter, end hos 

 Typ-Exemplaret; men ligesom hos dette er det mørke Felt 

 helt afbrudt af den hvide Bundfarve foran Ventralerne. 



