Høidemaalinger i Jotunheimen sommeren 1902. 



middel 1853 meter (Bidrag til vore bræegnes geografi, 

 pag. 151). Hvilken nøiagtighed man kan tillægge de her 

 meddelte høidetal, er ikke paa forhaand let at sige. Imid- 

 lertid vil maaske den følgende undersøgelse bidrage til at 

 klarne forholdet. Og til at begjaide med skal meddeles 

 resultatet af en observation paa Glitretind. 



Glitretind besteges 17. august under veirforhold, som 

 i betragtning af disse høider ikke var særlig ugunstige for 

 høidemaaling, men heller ikke med den svage nordvestlige 

 vind og den drivende taage særlig gunstige. Jeg skal ikke 

 ved denne anledning nærmere berøre den diskussion, der 

 i den sidste tid har været ført angaaende de foranderlige 

 forhold med hensj^n til Glitretindens høide, men kun minde 

 derom for at erindre, al man her ikke netop befinder sig 

 ligeoverfor en absolut konstant niveauflade, hvilket er af 

 betydning for bedømmelsen af det vundne resultat: 



Middel 2652.5 2557,4 



Efter rektangelkartet «Galdhøpiggen» er Glitretindens 

 høide bestemt til 8140 fod, eller 2553,5 meter. Lægges denne 

 høide til grund som den rigtige, faar man en instrumental- 

 korrektion af -h 99 m. Og ved at beregne høiden med 

 hensyn taget til vakuometerkorrektionen faar man en kor- 

 rektion af -f- 4 m. Denne størrelse sees at ligge saa nær 

 den før bestemte høide, at den endog ligger indenfor den 

 grænse, der findes angivet for snedækkets vekst paa Glitre- 

 tindens top. 



22. august roede jeg fra Memuruboden til Leirungs- 

 boden og gik derfra videre op Leirungsdalen og ned Svart- 

 is — Archiv for Math, og Naturv. B. XXV. 

 Trykt 18. April 1903. 



