Andreas Holmsen. 



ved vore andre indsjøer. Medens der saaledes mellem hver 

 gang, nivaaet forandrede sig fra stigende til faldende, med- 

 gik en tid af 21 Y2 min. ved Mjøsen, 19 min. ved Osen og 

 kun 14 min. ved Storsjøen, var tidsrummet ved Øieren 

 lidt over en halv time. 



Denne forholdsvis lange svingetid af Øierens seiches 

 var mig straks paafaldende. Først ved nærmere at tænke 

 over aarsagen kunde jeg give en forklaring. Denne maatte 

 nemlig være at søge i det forhold, at sjøen maatte antages 

 at have et meget ringe dyb. Det var dengang ikke fore- 

 taget nogen oplodning, men ved at indsætte værdierne for 

 svingetiden og sjøens længde i den teoretiske formel for 

 seiches, kom jeg til det resultat, at Øierens gjennemsnits- 

 dyb ikke kunde overstige 25 m.^ 



Sidste høst havde jeg anledning til at forelage en op- 

 lodning af sjøen, og da denne viste, at min formodning 

 holdt stik, har jeg senere udført en mere nøiagtig bereg- 

 ning og skal her meddele resultaterne. 



Foråt man imidlertid skal kunne forståa, hvorledes 

 der af iagttagelser af seiches kan skaffes tilveie et middel 

 til at udregne en indsjøs dyb, skal jeg først i største kort- 

 hed gjenlage de væsentligste træk af disse eiendommelige 

 bevægelsers teori. 



Naar man har taget et karbad, vil enkelte kanske have 

 lagt merke til, at der i badevandet kan opstaa visse pen- 

 dulære bevægelser. Hvis våndet paa en eller anden maade 

 bringes ud af sit horizontale nivåa, vil tyngdekraften søge 

 at bringe det tilbage til sin oprindelige stilling; men denne 

 stilling vil ikke kunne indtages med én gang. Våndet vil 

 først en tid svinge op og ned om sin horizontale stilling. 

 1 L. c, side 27. 



