Dybden af Oieren. 



Et sjøbækken vil imidlertid aldrig være et saadant 

 ideelt bassin, hvor dybet overalt er lige stort. For et uregel- 

 mæssigt bassin har imidlertid P. du Boys ^ af integral- 



udtrykket t = 

 bare formel : 



i 



ds 



udledet følgende i praksis anvend- 



Ygh 



II 



1 sn ln 



'--St 



hvor n betegner et vist antal dele, hvori sjøen er delt op 

 efter længden, og hvor hver enkelt dels bund kan betragtes 

 som jevnt skraanende eller horizontal. Størrelserne hn-i 

 betegner da det største og mindste dyb inden hver enkelt del. 

 Under de forudsætninger, at dj^bet i det hele taget er 

 en meget liden størrelse i sammenligning med sjøens længde, 

 og at dj'^bet kun forandrer sig lidet paa de forskjellige steder 

 i sjøen, kan man imidlertid med stor tilnærmelse til det 

 rigtige anvende en enklere formel. Vi kan da, som først 

 paavist af Sir William Thomson^, regne med sjøens mid- 

 lere dyb. Hvis vi kalder gjennemsnitsdybet h,n, kan ud- 

 trykket skrives saaledes : 



Denne formel kan vi bruge ved mange sjøer, hvor vi 

 kjender længden og gjennemsnitsdybet. Jeg har før godt- 

 gjort, at svingetiden for de i Osen observerede seiches 

 stemmer godt med den, der kan beregnes af formelen. 



1 Essai théorique sur les seiches. Arch, de sc. ph. et nat. B. XXV. 

 Genève, 1891, p. 628. 



2 Se: Forel: «Le Léman», b. II, p. 78. 



