12 Andreas Holmsen. 



Efterat kurverne var afsat paa kartet, udmaaltes med 

 et planimeter de arealer, der indesluttedes af hver kurve. 

 Jeg kunde paa denne maade bestemme, hvor stor del af 

 sjøen var dybere end 5 m., 10 m., 20 m. o. s v. 



Naar jeg gaar ud fra, at det gjennemsnitlige dyb er 

 2.5 m. for den del af sjøen, der har et dyb mellem og 

 5 m., samt at gjennemsnitsdybet er 7.5 m. for den del, 

 som er mellem 5 og 10 m. dyb, og videre, at den del, 

 hvis dyb er mellem 10 og 20 m., gjennemsnitlig er 15 m. 

 dyb o. s. V., lader kubikindholdet sig tilnærmelsesvis be- 



Øieren skulde efter dette rumme mellem 1200 og 1300 

 mill. m.^ Divideres kubikindholdet med sjøens fladeind- 

 hold, 73 km.^, finder vi, at dens gjennemsnitsdyb skulde 

 være mellem 17 og 18 m. 



Dette resultat stemmer næsten overraskende godt med 

 det, som beregnedes af sjøens seiches. 



Men det bør erindres, at der er flere omstændigheder, 

 som tyder paa, at Øieren er en sjø, hvor disse eiendom- 

 melige oscillerende bevægelser kan foregaa med stor regel- 

 mæssiglied. Sjøen har for det første en temmelig regel- 

 mæssig form med omtrent overalt samme længderetning. 

 Dernæst er der ikke store variationer i dens dybdeforhold. 



