D\i3deii af Gieren. 13 



Dybet er i det hele taget lidet, og det forandrer sig ikke 

 stort mellem nærliggende steder. Bunden gaar følgelig ikke 

 op og ned og danner en bølget overflade, men holder sig 

 temmelig jevn med en svag skraaning ned til maximums- 

 dybet. Sjøbækkenet kan saaledes ansees som et forholds- 

 vis regelmæssigt bassin, og for en del maa vel den gode 

 overensstemmelse i de ovenfor fundne resultater tilskrives 

 dette forhold. 



Denne interessante anvendelse af seiches til at udregne 

 en indsjøs dyb er med held forsøgt flere gange. Forel paa- 

 viste saaledes ^ ved hjælp af denne metode, at Walensjøens 

 gjennemsnitsdyb maatte være større end det tidligere an- 

 tagne maximaldyb — et forhold, som senere lodninger 

 fuldstændig bekræftede. H. C. Russel beregnede ved hjælp 

 af seiches dybet af Lake George i den sydøstlige del af 

 Australien og godtgjorde ved senere lodninger, at bereg- 

 ningen stemte paa en udmerket maade overens med det 

 virkelige forhold. 



Metoden har derimod vist sig mindre anvendbar ved 

 meget dybe sjøer. Ved f. ex. at anvende den paa forhol- 

 dene ved Genfersjøen kommer man til det resultat, at denne 

 sjø skulde have et gjennemsnitsdyb af 112 m., medens 

 dens virkelige gjennemsnitsdyb er 153 m. Men selv om 

 man saaledes ikke altid med lige stort held kan udregne 

 en sjøs dyb af dens seiches, vil man dog heri ofte have 

 et bekvemt middel til at danne sig begreb om det om- 

 trentlige gjennemsnitsdyb. 



^ Le Léman, b. II, p. 80. Se ogsaa prof. Ford's foredrag under den 

 VII internationale geograf kongres i Berlin 1899. 



