ß Andr. M. Hansen. 



finde adskillige eksempler, hvor isolerede, liøie terrasser er 

 dannet i sådanne setesjøer. Jeg er tilbøielig til at anta, 

 at de høie terrasser ved Breimsvandet (Bredlieimsvd.), Nord- 

 fjord, hører herhen. Forholdene er her imidlertid for ind- 

 viklede til, at jeg kan beskrive dem nu. 



Som man ser kan man i en fart regne op et helt dusin 

 tildels alraindelig virkende årsaker, som kan foranledige 

 terrassedannelse utenfor de regulære, ved setelinjerne be- 

 stemte nivåer, og det vil neppe være vanskeligt at forflere 

 dem. Når man tænker på, at terrassemålinger også i andre 

 lande har ført til forvirrende og motsigende resultater, er 

 det blot at undres på, at uregelmæssigheterne ikke synes 

 endnu større i Norge med dets uendelig vekslende for- 

 holde. 



Til de komplicerede høideforhold i naturen kommer 

 så for studiet av dem den store vanskelighet, som ligger 

 i at finde en eksakt måte at " bestemme det vandnivå, 

 terrasserne skylder sin dannelse. Terrasserne stiger umær- 

 kelig indover, man tror man er på høiden længe før man 

 er kommen der. Mest iøinefaldende er terrassen ute ved mæl- 

 kanten og det er oftest bekvemmest at måle den der — da får 

 man en for lav høide. Omvendt kan det hænde, at man umær- 

 kelig er kommen fra terrasseflaten over i den stærkere sti- 

 gende deltakegle eller elveleiet, som er dannet over vand- 

 nivået. Når man har reist over en række islandske bræelve 

 med deres mangfoldige kvisler (arme) med temmelig ens 

 dybde og med uavladelig vekslende løp, kan man ikke værge 

 sig for den tanke, at sådanne bræer kunde bygge sig op 

 en sandr, som vilde ha en fuldstændig terrasseoverflate, 

 men ikke være dannet under en vandflate. Lignende rig- 

 tignok meget storstenede elveflater findes også foran en- 

 kelte norske bræer og har sikkert under istiden været 

 meget hyppige (sml. sletten foran Tasmanbræen på New- 

 Zeeland eller Sprengisandr foran Arnafellsjøkull). — Man 



