Strandliuje-studier. 39 



maksimumsgrænse, der dog lå langt indenfor den protero- 

 glaciale. Her lagdes raerne op og bak dem eroderedes 

 mindre sjøer, da bræbevægelsen nødvendigvis måtte koncen- 

 trere sin eroderende virksomhet ved randen. Det deutero- 

 glaciale maksimum vårede dog ikke længe, isen tråk sig til- 

 bake et stjkke, indtil den gjorde en længere stans, den 

 «piglaciale periode. Bræranderosjonen fik nu tid til at nå 

 €n stor virkning, man fik de store terrassesjøer. På grund 

 av konstant istryk boldt også landets nivå sig konstant, 

 •drivisen satte mærke i fj eldet, seternes linje, og terrasserne 

 byggedes op til denne foran jøkelenderne. — 



Atter mildnedes klimatet, bræen smeltede av, landet 

 liævede sig efterlivert, uten at utprægede terrasser vandt 

 at avsættes. 



Påny indtrådte imidlertid en koldere periode, bræsmelt- 

 ning stansede, landet holdt sig i konstant nivå. Den sub- 

 glaciale strandlinje avmærkedes ved den lavere setelinje og 

 den lavere store terrasse. Bræen var nu væsentlig ind- 

 skrænket til en smal pølse liggende over den gamle bræ- 

 akse. Dens randerosjon har tildels sat sit mærke i den lange 

 række vandskilsjøer på den ene side og en mindre sym- 

 metrisk beliggende række på den anden side — og dermed 

 var dannelsen av de store indsjøer i Norge avsluttet. — 

 Bræresten stemmede op sjøer til vandskillet, hvori høi- 

 fjeldsterrasserne avsattes og de øvre indlandsseter dannedes. 



Atter mildnedes klimatet, brædammerne smeltede og 

 sprængtes, landet hævede sig til sin nuværende høide, idet 

 blot en særlig regnfuld men ikke kold periode, den atlan- 

 tiske, forinden fik sat sit mærke i en meget lav terrasse- 

 linje ved kysten og den lavere linje i seteregionen. Stor- 

 bræen er væk, landets nivå holder sig konstant, fjæreflaten 

 og øirerne dannes. Nutiden er indtrådt. 



Jeg gentar det, der er en fastbygget sanimenhæng i 

 denne utviklingskæde, der omfatter alle mig bekendte gla- 



