44 Andr. M. Hansen. 



hvad dens fauna også viste. I 16.5 m. terrasse fandtes 

 nu et lag med hassel, furu, older, birk og rogn — en flora 

 der ikke skiller sig fra den nuværende, skønt furuen nu 

 ikke netop er almindelig. Denne terrasse, hvis høide, 16 V» 

 efter de almindeligste forhold ligger noget over den atlan- 

 tiske periode, som nærmere vilde svare til 9 m. terrassen, 

 skulde således nærmest tilhøre den subboreale periode — 

 og dens præg svarer også bra dertil. — 



I Norge er man henvist til tor v my r erne for at 

 påvise vekslende vegetasjoner. Studiet av dem frembyder 

 lignende vanskeligheter som terrasserne. Man må ta nøie 

 hensyn til deres høider over havet, om de begyndte at 

 dannes først under den sidste stigning eller under de 

 tidligere eller . — hvis de ligger utenfor den epiglaciale 

 brægrænse — allerede epiglacialt. Sålangt op vil også 

 efter Blytt, som har studeret et særdeles stort antal 

 myrer, deres mægtighet tilta, med deres stigende alder 

 altså, mens de høiere op vil holde omtrent samme tykkelse. 

 Kommer man imidlertid op i den subglaciale bræs område^ 

 må tykkelsen igen avta med hvad der andetsteds blev 

 dannet under den epiglaciale, boreale og subglaciale tid. 

 Som man ser allerede efter teorien et meget kompliceret 

 forhold. Men hertil kommer de individuelle forskelligheter. 

 Enkelte myrer kan på grund av sin beliggenhet og oprinde- 

 lige dannelse vedbli at vokse selv under tørre perioder, 

 andre behøver særdeles fugtige for overhovedet at tilta 

 o. s. v. Der vil vise sig så mange undtagelser at den al- 

 mindelige regel for torvdannelse i Norge vil være særdeles 

 vanskelig at påvise. Efter meddelelse fra A. Dal, som i 

 de sidste par sommere har studeret torvmyrerne særlig i 

 Østerdalen, synes dog den hovedregel at gælde, at myrens 

 tykkelse avtar henimot et strøg omkring Atna, at stubbe- 

 lagene her indskrænkes til ét — d. v. s. torvdannelsen har 

 begyndt senere her ved bræaksen end andetsteds — således 



