Strandlinje-studier. ß5 



i myr. Den varierede mellem 0.3 — 2.65, halvparten mellem 

 0.65 m. og 1.25, gennemsnitlig 0.9 m. Vi skal senere for- 

 søke at finde nt, om dette tal kan oplyse om noget. — I hvert 

 fald — dette store antal (72) fund, så usikkert de enkelte 

 kan være, støtter dog ved sit hele præg bestemt det resultat, 

 som de 7 førstnævnte terrassefund med adskillig sikkerhet 

 fører os til: mennesket var indvandret i Norge 

 allerede under den subgla^ciale tid og var en- 

 dog trængt forbi det trondhjemske helt op til 

 Tromsø. Da stenalderfundene synes at gøre sandsynligt 

 at menneskene kom til Norge adskillig senere end til Dan- 

 mark, vilde vi således komme til det resultat, at den sub- 

 glaciale periode blir at datere 3 — 6 tusindår tilbake. 



Den belysning, det tidligere så omstridte emne, den 

 nordgermaniske stammes indvandring i Skandinavien, om- 

 vendt kan få ved det geologiske resultat, at den skede 

 senest under subglacialtiden, kan jeg ikke her påvise nær- 

 mere. Jeg håper at få anledning til at gøre det utførlig 

 i den nærmeste fremtid.*) Her skal jeg kun foreløbig trække 

 konsekvenserne. At indvandringen i det væsentlige var 

 fuldført før subglacialtidens slutning vil sige, at endnu 

 lå resten av en storbræ på skrå over den skandinaviske 

 halvø fra det sydligste Norge, nordenom Mjøsen, østenom 

 Jemtland og nordover. Indvandringen søndenfra stoppedes 

 altså i Sverige lidt nordenfor Gestrikland av indlandsis, — 

 den skandinaviske stenalders fund må stanse her. I ået 

 østenfjeldske Norge kan indvandringsstrømmen trænge frem 

 til nordenden av de store sjøer Mjøsen, Randsfjord, Spi- 

 rillen og Krøderen, et kort stykke ovenfor og ikke læn- 

 gere. Derimot kan de vestenom bræen trænge så langt 

 op de vil langs Norges kyst, så langt som folketyng- 

 den bar. Stenalderfund altså mulig til Finmarkens grænse. 



*) Foredrag i Det norske geografiske selskab novbr. 1890. 



