J 66 V. Bjerknes. 



gjennem sine forsøg komne til den opfatning, at der ikke fore- 

 ligger en enkel svingning, men en superposition af en uende- 

 lighed af svingninger med forskjellige svingetider. Hagenbach 

 og Zehnder^) erstatter pendelbevægelsen ved en række stød, der 

 alle foregaar i samme retning. Andre fysikere, f. ex. Cornu ^) 

 har stillet sig skeptisk ligeoverfor Hertz uden at fremkomme 

 med nogen positiv hypothèse. 



2. Det er især to experimenter, man har bygget sine slut- 

 ninger paa. Det første har Hertz betegnet som forsøget med 

 resonansen i den sekundære leder, det andet som for- 

 søget med de staaende elektriske svingninger. Disse 

 forsøg vil i det følgende blive optaget til diskussion paa grund- 

 lag af nye experimenter. 



Ved de experimentelle arbeider har jeg gjennemgaaende 

 bragt til anvendelse en elektrometrisk méthode, der skyldes 

 Hertz's sidste arbeide : Ueber die mechanischen Wirkungen elec- 

 trischer Drahtwellen ^). Denne méthode udmerker sig fremfor de 

 tidligere anvendte funkeiagttagelser ved større theoretisk simpel- 

 hed, saa at forsøgene lettere kan diskuteres mathematisk, og 

 derhos har maalingerne i kvantitativ henseende større sik- 

 kerhed. 



De theoretiske diskussioner er i regelen knyttede saa nær 

 som mulig til det foreliggende fænomen uden at hvile paa nogen 

 bestemt elektrisk theori. En undtagelse herfra gjøres i det sidste 

 afsnit, hvor en idealiseret form for den primære leder behandles 

 ud fra de maxwellske ligninger; nien de mathematiske vanske- 

 ligheder har gjort mig det umnligt paa tilfredsstillende maade 

 at gjennemføre denne behandlingsmaade ved de konkrete forsøg. 



Det her foreliggende arbeide er fremgaaet af forsøg, som 

 jeg har anstillet i det fysiske laboratorium ved Universitetet i 



') Hagenbach og Zehnder: Wiederaanns annaler, 43, s. 610. 



") Gomu: Comptes rendus, 110, s. 75. 



') H Hertz; Wiedemanns annaler 42, s. 407. 



