168 V. Bjerknes. 



i den primære leder er oscillatorisk med bestemt 

 periode. Den sekundære leder forholder sig som den paavirkede 

 stemmegaffel. Den største funkelængde svarer til den sterkeste 

 resonans og indtræder, naar begge ledere har samme svingetid. 



4. Elektrometret. Funkelængden er et maal for den 

 potentialforskjel, som fremkommer mellem den sekundære le- 

 ders to poler; men forøvrig kan funkedannelsen kun gribe for- 

 styrrende ind i elektricitetsbevægelsens normale forløb. Trækkes 

 derimod polerne saa langt ud fra hinanden, at ingen funke kan 

 dannes, saa vil potentialforskjelleu naa høiere, opnaa større varig- 

 hed og forløbe regelmæssig uden nogen pludselig diskontinuitet. 



Intensiteten i det elektriske felt mellem polerne vexler 

 proportionalt med denne potentialforskjel. En liden leder, som 

 anbringes i dette felt, vil infiuenseres proportionalt med intensi- 

 teten og følgelig paavirkes af en mekanisk kraft og et meka- 

 nisk kræftepar proportionale med kvadratet af intensiteten. 

 Kraft som kræftepar vil følgelig være uforanderlige i retning, 

 selv om feltet ■ skifter fortegn, og de kan derfor, saafremt de har 

 tilstrækkelig styrke, maales i mekanisk maal og benyttes til at 

 bedømme intensiteten af den i den sekundære leder inducerle 

 elektricitetsbevægelse . 



Det er her som altid det fordelagtigste at maale kræfte- 

 parret, fordi torsionsbalancen er vor følsomste kraftmaaler. Hoved- 

 sagen bliver at give den sekundære leders poler og det ophængte 

 legeme saadan form og stilling, at baade influensen og kræfte- 

 parret bliver saa store som mulig. En simpel konstruktion af 

 et saadant elektrometer har Hertz angivet i den tidligere eiterte 

 af handling: Ueber die mechanischen Wirkungen electrischer 

 Drahtwellen. Efter et større antal forsøg er jeg bleven staaende 

 ved en form, der minder om kvadrantelektrometret. 



Fig. 2 viser instrumentet ovenfra. To kvadranter, der 

 staar diametralt overfor hinanden, danner sekundærlederens poler; 

 mellem dem or ophængt en naal af den bekjendte sektorform. 



