172 V. Bjerknes. 



Dette svarer til, at en sekundpendel skulde være i merkbar 

 bevægelse i mere end fjorten dage. En saa svag dæmpning 

 kan man vanskelig tænke sig ved de elektriske svingninger, 

 hvor tydelig merkbare energimasser straaler ud i rummet for 

 aldrig at vende tilbage. 



Vi kan altsaa med stor sandsynlighed antage, at de dyna- 

 miske tilstande, som indtræder efter hver funkes overgang, ikke 

 griber ind i hinanden, men meget mere er adskilt ved relativt 

 lange tidsrum, i hvilke tilstanden er statisk. 



7. Funkernes virksomhed. Det udslag, som ind- 

 traadte, viste sig meget lidet konstant. Holdtes induktoriet 

 stadig igang, naaede naalen aldrig nogen bestemt ligevægts- 

 stilliug. Man merker snart, at naalens vandringer følger den 

 mere eller mindre sterke knitren af funkerne. Kommer der 

 endel funker, som smelder kraftig, saa kastes naalen langt ud, 

 kommer der matte funker, saa vender den tilbage. Dette er et 

 nyt bevis for Hertzes iagttagelse, at ikke alle funker er lige 

 «virksomme» til at frembringe svingninger i den primære leder. 

 Denne funkernes vexlende virksomhed er den største feilkilde 

 ved kvantitative førsøg af denne art. 



Det viste sig under disse forhold fordelagtigst at aflæse 

 naalens første udslag, Dette er altid bestemt defineret, saaat 

 man undgaar ethvert subjektivt skjøn. Det har videre den for- 

 del, at induktoriet kun behøver at holdes igang kort tid ad 

 o-angen, idet det kan stanses, strax naalen har vendt om. Dette 

 er af betydning, foråt funkernes virksomhed saa længe som 

 mulig skal holde sig konstant. 



Det bedste middel til at faa kraftig virksomhed er som 

 bekjendt at holde kuglerne blankpudsede paa det sted, hvor 

 funkerne springer over. Efter en pudsning er gjerne de første 

 funker temmelig virkningsløse, elektroraetret giver kun et svagt 

 udslag. Fortsætter man at tage det ene udslag efter det andet, 

 saa bliver de raskt større og naar temmelig snart en grænse. 



