Om elektricitetsbevægelsen i Hertz's ijrimære leder. 



17- 



Under heldige forhold kan de derefter i længre tid holde sig 

 nogenlunde konstante. Men i regelen vil de undergaa langsomme 

 forandringer til den ene eller den anden side, og meget hyppig kan 

 der indtræde pludselige omslag. De feil, som indkoramer ved 

 de langsomme forandringer, kan man i regelen elimenere ved 

 at anlægge observationsrækkerne symetrisk; virkningen af de 

 pludselige forandringer kan man kun undgaa ved at tage et 

 stort antal observationsrækker. 



8. Paavisning af Resonansfænomenet. Forandrer 

 man dimensionerne f. ex. af den sekundære leder, medens den 

 primære leder holdes konstant^ saa vil elektrometerudslaget i 

 regelen forandre sig, og denne forandring er for sterk til at 

 kunne forvexles med de uregelmæssigheder, som skyldes fun- 

 kernes virksomhed. 



Begynder man f. ex. med en kort sekundær leder og iud- 

 fører større og større traadlængder, saa vokser elektrometer- 

 udslaget og passerer et tydelig udpræget maximum for atter at 

 aftage. Gjentager man forsøget gang efter gang og afsætter 

 den sekundære leders længde som abcisse, elektrometerudslaget 

 som ordinat, saa faar man kurver, som alle viser det samme 

 karakteristiske maximum, om de end paa grund af funkernes 

 vexlende virksomhed altid afviger noget fra hinanden i form. 



Fænomenet forløber kvalitativt paa samme maade, hvis man 

 lader den sekundære leder være uforandret, men varierer læng- 

 ■ den af den primære. Som eksempel anføres følgende to obser- 

 vationsrækker, der blev udført med en primær leder af den 

 sedvanlige hertziske form med kvadratiske plader paa 40 cm. 

 som kapaciteter. Disse plader kunde forskydes paa lednings- 

 traadene ; L betyder afstanden mel lem pladerne, altsaa lednings- 

 traadens længde i cm., E elektrometerudslaget i skaladele: 



