Om elektricitetsbevægelsexi i Hertz's jjeimære leder. 1^9 



er i formel (7) størrelserne ß og h konstante. Forandringen af 

 den primære leders længde medfører en bekjendt forandring af 

 dens svingetid, altsaa af a, men dertil ubekjendte forandringer 

 af 2t og af a. Her som ovenfor kan variationerne af disse 

 størrelser ikke have stor indfly deise, og der vil derfor ingen 

 væsentlig feil indtræde, om vi sætter dem konstante. 

 Naar a = h har J sit maximum : 



^ 4ß 4a^b''' 

 Ved division af J med J,„: 



4a^h^ 



Abcissen er i dette tilfælde: 



~ Tg ~ a " 

 Indføres denne tilligemed det logarithmiske dekrement, saa faar vi: 



(9) y — 



Indenfor det betragtede strøg afviger denne kurve ikke 

 væsentlig fra den tidligere (8). Opløsning med hensyn paa y"^ 

 giver : 



Indfører vi her værdierne af x og middelværdierne af y efter 



tabel (3), saa finder vi følgende række værdier for y- 



y = 0,25 0,25 0,25 0,27 0,32 0,29 0,31 0,35. 



Middel af symmetrisk beliggende værdier af y giver: 



j/ = 0,30 0,28 0,27 0,29. 

 Middel: 



y = 0,29. 



Tegner man her op den theoretiske og den experimentelle 

 kurve, saa finder man, at de følger hinanden noget nøiere end 

 i forrige tilfælde. Men en afvigelse er ogsaa dennegang merk- 

 bar, her er den experimentelle kurve brattere end den theoretiske 

 tilvenstre for maximum, mindre brat tilhøire. Dette er det 

 modsatte af, hvad der finder sted paa fig. 4. Afvigelsen forklares 



