192 - V. Bjerknes. 



III. Diskussion af forseget med de staaende 

 elektriske svingninger. 



23. Forseget med de staaende elektriske sving- 

 ninger. Det andet hovedfænomen, fra hvilket man har villet 

 slutte til elektricitetsbevægelsens natur i den primære leder, 

 fremtræder i det experiment, som Hertz har kaldt forsøget med 

 de staaende elektriske svingninger. Dette forsøg kan udføres 

 paa to noget forskjellige maader. 



I passende afstand fra den primære leder kan man opstille 

 en stor plan metalflade. Bevæges en sekundær leder ud fra 

 denne metalplade, saa iagttager man, at den i visse afstande 

 kommer i sterke, i andre afstande i svage svingninger^). Den 

 sekundære leder, som Hertz benyttede ved dette forsøg, var paa 

 forhaand afstemt paa resonans med den primære. Til for- 

 klaring af fænomenet antog han, at der fra den pri- 

 mære leder udgik en række bølger, der reflekteredes 

 mod metalpladen som mod et speil for derefter at 

 danne staaende elektriske svingninger med de nye 

 indfaldende bølger. I knuderne for dette system af staa- 

 ende svingninger var da den sekundære leder udsat for sterk, 

 i hugene for svag paavirkning. 



Forsøget kan udføres paa en i praxis letvindtere maade, 

 idet de elekti'iske bølger kan bringes til at forplante sig langs 

 en ledningstraad og reflekteres mellem dens ender. Man ob- 

 serverer da med den sekundære leder et lignende system knuder 

 og huge som i forrige tilfælde. 



I disse forsøg synes Hertz at have seet det sterkeste bevis 

 for denne sin mening, at elektricitetsbevægelsen i den primære 

 leder bestod i regelmæssige svingninger^). 



Sarasin og de la Rive gjentog Hertz's forsøg, men med 



^) H. Hertz: Wiedemanns annaler, bind 34, s. 609. 

 ^) H. Hertz: Archives des sciences physiques et naturelles de Genève, 

 Tonn XXI p. 290. 



I 



