APR 2b im 



Om elektridtetebevægelsen i Hertz's jtriniH^re leder. 193 



sekundære ledere af forskjellige dimensioner. De gjorde da 

 den merkelige opdagelse, at hver ny leder viste et nyt system 

 af knuder og buge. Forandrede man derimod den primære 

 leders dimensioner, saa havde det ingen indflydelse paa de med 

 en og samme sekundære leder maalte bølgelængder. Konse- 

 kvensen af Hertz's forklaring synes da at være den, at enhver 

 primær leder mellem sig og speilet frembringer staaende bølge- 

 systemer af alle mulige bølgelængder; hvert system opdages 

 med en sekundær leder af passende svingetid. 



Sarasin og de la Rive drog denne slutning og udtalte, at 

 elektricitetsbevægelsen i den primære leder maatte 

 beståa i en superposition af svingninger af alle mu- 

 lige svingetider. 



24. Denne Sarasin og de la Rive's slutning er ikke nød- 

 vendig, üd fra samme grundtanke er dette paavist af Poincaré ^) 

 og senere af nærværende forfatter '^). Den nye forklaring kaster 

 et høist eiendommeligt lys over det hele fænomen. En fuld- 

 stændig udredning heraf er af stor betydning baade for det 

 specielle fænomen, hvormed vi her beskjæftiger os, og for op- 

 fatningen af Hertz's forsøg overhovedet. 



I det følgende gaar vi først ud fra Hertz's hypothèse, at 

 elektricitetsbevægelsen i den primære leder bestaar i en simpel 

 svingning og viser, at Sarasin og de la Rive's forsøg med let- 

 hed kan forklares ud fra denne antagelse. Senere diskut- 

 terer vi fænomenet fra et fuldstændig alraindeligt synspunkt og 

 kommer til det resultat, at disse fænomener overhovedet ingen 

 slutning tillader om elektricitetsbevægelsen i den primære leder. 



25. Bølgerækkens form. Ud fra den primære leder 

 forplanter sig en række kugleformige bølger over det hele rum. 



^) Poincaré : Archives des sciences physiques et naturelles de Genève, 



bind 25, s. 609. 

 *) Bjerknes, Wiedemanns annaler, bind 44, s. 92. 

 13 — Arkiv for Mathematik og Naturv. B. 15. 



Trykt den 11 Februar 1892. 



