Om elektricitetsbevægelseu i Hertz's primære leder. 201 



Her som tidligere (se § 15) kan elektricitetsbevægelsen i 

 den sekundære leder betragtes som en superposition af to sving- 

 ninger, en tvungen og en fri. I de to første formellinjer staar 

 den tvungne svingning. Dens amplitude indeholder faktorerne 

 sina^x og cos a^x. Altsaa: 



Forandres den sekundære leders afstand fra spei- 

 let, saa vil amplituderne for den tvungne svingning 

 aftage og tiltage med en periode 



A = — ) 



der svarer til længden af de bølger, som udgaar fra 

 den primære leder. 



I de to sidste formellinjer staar den frie svingning. Ud- 

 trykket for dens amplitude indeholder faktorerne sin h-^x og 

 cosh^x. Altsaa: 



Forandres afstanden til speilet, saa vil ampli- 

 tuderne for den frie svingning variere med en periode 



Denne periode er lig længden af de bølger, som vilde 

 svare til den sekundære leders svingetid. 



Sammenfatter vi disse resultater, saa fremgaar, at den 

 sekundære leder, naar den flyttes fra sted til sted foran speilet, 

 skal vise to systemer af maxima og minima. Det ene svarer 

 til de staaende bølger, som virkelig er forhaanden; det andet 

 til bølger, som ingen reel existens har, men som i længde svarer 

 til de bølger, den sekundære leder vilde kunne udsende. 



30. Elementær forklaring af fænomenet. Exi- 

 stensen af maxima og minima for den tvungne svingning er let 

 forudse. Det er aabenbart paa disse Hertz har tænkt ved sin 

 forklaring af fænomenet. 



Derimod er det ved første øiekast overraskende, at der 

 ogsaa skal fremkomme maxima og minima svarende til bølger, 



