208 ^^- ßjerkiies. 



svingning af traaden med flere knuder og buge. Det gjælder 

 derfor at anstille forsøget paa saadan maade, at man maa an- 

 tage, at traadén kun rent passivt modtager og leder bølgerne 

 fra den primære leder. 



Dette har jeg søgt at opnaa ved at anvende meget lange 

 traade, Fænomenet viser sig da at være følgende : med elektro- 

 metret kan man kun opdage bølger i nærheden af enderne; 

 langs midtpartiet er elektrometerudslaget konstant. 



En saadan tilstand kan ikke forklares som en staaende 

 svingning af traaden, ialfald hvis man tør slutte fra analogien 

 med svingende strænge, hvor det altid viser sig, at strængen 

 i hele sin længde er fyldt med knuder og buge. 



Derimod faar man en simpel forklaring, naar man gaar 

 ud fra, at fænomenet skyldes den række bølger, som udsendes 

 fra den primære leder. Har en bølgerække en bestemt længde 

 l.^ saa vil der efter en reflektion kun fremkomme staaende bøl- 

 ger indtil afstanden -^ fra det sted, hvor reflektionen foregaar; 



udenfor denne afstand møder den tilbagevendende bølge ikke 

 længer nye indfaldende bølger, med hvilke den kan interferere, 

 udenfor det gebet, hvor interferensen foregaar, vil elektrometret 

 overalt vise samme udslag, idet impulsen i hvert eneste punkt 

 skyldes den hele bølgerække, som uden at interferere med sig 

 selv passerer to gange forbi. 



I en meget lang traad ÄB^ der er begrænset til begge 

 sider, vil derfor fænomenet forløbe paa følgende maade: Bøl- 

 gerne forplanter sig først mod A, reflekteres og danner staaende 



svingninger indstil afstanden — fra A. De reflekterte bølger 



forplanter sig mod i?, reflekteres der og danner staaende bølger, 



der strækker sig indtil afstanden -^ fra i?. Derefter dannes et 



nyt system staaende bølger fra enden A af o. s. v. i det uende- 

 lige. Er traaden længre end Z, saa vil de to systemer af staaende 

 bølger ikke gribe ind i hinanden, men være adskilt ved et 



