Om elektricitetsbevægelsen i Hertz's primære leder. 209 



gebet, hvor elektrometret viser konstant udslag. Dette svarer 

 fuldstændig til fænonaenet, som det ovenfor er beskrevet. 



I anvendelsen af disse lange traade ligger væsentlig for- 

 skjellen mellem disse forsøg, og de som Rubens har udført med 

 bolometret^). Theoretisk gjør det ingen væsentlig forskjel, enten 

 man maaler bølgernes kraft med elektrometer eller bolometer, 

 og de formler, som jeg senere skal udvikle, har samme gyldig- 

 hed for bolometriske maalinger. Men Rubens har anvendt saa 

 korte traade, at de fra ende til ende er i staaende svingninger,. 

 hvorved forseget mister sin beviskraft ligeoverfor det spørgsmaal,. 

 som interesserer os. For det meste har Rubens, ligesom senere 

 Hertz ved sine elektrometriske forsøg, anvendt optillingen med 

 den lecherske bro^). Det viser sig, at dette er et udmerket 

 middel til at faa frem smukt uddannede bølger; men efter 

 Lechers uudersøgelser maa dette skyldes et resonansfænomen,. 

 saa at man ikke længer har med de uforfalskede bølger fra den 

 primære leder at gjøre. 



Endelig opnaar man ved at anvende de lange traade den 

 fordel, at den mathematiske theori fører til meget simple og 

 oversigtlige resultater. Afsætter man ved de ovenfor antydede 

 forsøg traadlængden regnet fra endepunktet som abcisse, elektro- 

 meterudslaget som ordinat, saa fremkommer en kurve, der er 

 karakteristisk for den interferenstilstand, som optræder ved traa- 

 dens ende. Vi vil derfor kort betegne den som interferens- 

 kurven. Denne kurves form vil vi først bestemme ved forsøg 

 og derefter udvikle dens ligning for at underkaste vor forklaring 

 af fænomenet en kvantitativ prøve. 



37. Instrumenterne og opstillingen. Den ved de 

 definitive forsøg anvendte experimentelle anordning sees af fig. 6. 



Forsøgene anstilledes i et værelse paa vel 8 m. i kvadrat, 

 der havde to vinduer ud' mod en have. Foran det ene vindu 



^) Wiedemanns annaler 42, s. 154. 

 ^) Wiedemanns annaler 41, s. 850. 



14 — Archiv for Mathematik og Naturv. B. 15. 



Trykt den 16 Februar 1892. 



