216 V. Bjerknes. 



ordinate, saa er (3) den exakte og (4) en approximativ 

 ligning for vore interferenskurver. 



Ligningerne fremstiller bølgeformige kurver med exponen- 

 tielt aftagende bølger. Formen stemmer altsaa rent kvalitativt 

 seet med de i fig. 7 og fig. 8 optrukne kurver. Interferens- 

 kurvens bølgelængde I og logarithmiske dekrement y er givet 

 ved formlerne: 



Q) 1 = 



ir) r = 3n^- 



1 



Man ser ved sammenligning med formlerne (A) og {y) oven- 

 for, at det logarithmiske dekrement er det samme som ved det 

 indfaldende bølgetog, medens bølgelængden I er halvparten af À. 



44. Bestemmelsen af interferenskurvens kon- 

 stanter. I interferenskurvens ligning, saavel i den exakte som 

 i den tilnærmede form, forekommer tre væsentlige konstanter 

 K, a^, a^. Det gjælder at finde de værdier af disse konstanter, 

 for hvilke de theoretiske kurver slutter sig nærmest til de ex- 

 perimentelle. At gjennemføre denne opgave strængt efter de 

 mindste kvadraters méthode er meget vidløftig og lønner sig 

 neppe, saalænge der ved fosøgene klæber saa væsentlige ufuld- 

 kommenheder. Derimod kommer man hurtig til maalet ved en 

 simpel grafisk méthode. 



Vi minder i den anledning om nogle egenskaber ved kurver 

 af denne ligningsform, der kjendes fra læren om svingninger: 



Abcisserne for kurvens maxima eller dens minima danner 

 en arithmetisk række, og denne rækkes differens er bølge- 

 længden. 



Differensen mellem ordinaterne for et maximum og et paa- 

 følgende minimum danner en geometrisk række; denne rækkes 

 forholdstal er dæmpningsfor holdet. Den naturlige loga- 

 rithme til dæmpningsforholdet er det logarithmiske de- 

 krement. 



