218 V. Bjerknes. 



beløber sig til t-^j af bølgelængden. Denne forrykning kan vi 

 her sætte ud af betragtning og følgelig benytte den simplere- 

 formel (4). Ligningen for vor interferon skurve bliver da: 



J= 24{1 — e- ^'^-^^ cos l,36x). 

 Denne kurve er punkteret i fig. 7. 



46. Interferenskurven svarende til den aabne 

 ledning. Den i fig. 8 optrukne kurve begynder med et maxi- 

 mum for x= 0. I ligningen maa altsaa fortegnet -|- vælges. 

 Reflektionen fra en fri traadende finder altsaa sted uden for- 

 tegnsforandring. 



Som bemerket skyldes elektrometerudslagene her to aarsager, 

 idet vi foruden bølgerne havde en elektrostatisk virkning, der 

 under gunstige forhold var konstant over hele strøget. Over- 

 ensstemmelsen kan derfor kun naaes, naar vi sætter ligningen i 

 formen : 



y = K{l-\- e-^«!«^ cos 2a ^x) + K', 

 hvor k' er det ubekj endte udslag, som skyldes den elektrosta- 

 tiske virkning. 



Paa samme maade som før finder man grafisk koordinaterne 

 for maxima og minima: 



x^,^ = 2,3 4,4 7 9,1 11,3 13,5 15,7 

 y,^ = 50,3 16 44,5 20 34,3 19,6 33 22,5 

 og heraf bølgelængden: 



Z = 4,5 m. ; 

 dæmpnings forhold et: 



i) = 0,67; 

 det logarithmiske dekrement: 



j/ = 0,4 

 og amplituden: 



.^=21. 

 Den exponentialkurve, som berører alle minima, og som 

 benyttes til at bestemme amplituderoe, skulde under normale 

 forhold gaaet gjennem origo. Nu skjærer den ordinataksen i 



