Mekanikens principer i fysiken. 333 



3. Naar man, fra fysikens ældste tider, har søgt at klar- 

 gjøre sig et naturfænomen, har man altid grebet til meka- 

 niske forestillinger. Jeg skal ikke forsøge paa at udgrunde» 

 Tivorfra denne tendens i sin sidste grund har sit udspring. Men 

 i hvert fald, vi kan vanskelig tænke os en mere indgaaende 

 forstaaelse af nogetsomhelst end vor forstaaelse af en maskine, 

 naar vi har undersøgt alle dens dele og seet hvordan kraften 

 overføres fra hjul til hjul. Alle vore naturforklaringer har 

 gaaet i den retning, at vi har konstrueret en saadan meka- 

 nisme, som vi har identificeret med et vist afsnit af den fysiske 

 -verden. Det være ikke dermed sagt, at der ikke skulde være 

 ^lads til et hvorfor bag denne mekaniske forklaring. Til alle 

 tider har der ogsaa vist sig en tendens til spekulationer ud over 

 det mekaniske; men disse spekulationer har hidtil ingen betyd- 

 ning havt for fysiken. 



II. 



4. Under arbeidet paa at naa frem til den mekaniske 

 forstaaelse af naturfænomenerne har man slaaet ind paa to 

 væsentlig forskjellige veie. 



Den første har nærmest en synthetisk karakter: a f kon- 

 krete mekaniske forestillinger søger man stykke- 

 vis at opbygge en theori for det foreliggende natur- 

 fænomen. Forsøg af denne art har været gjort fra fysikens 

 ældste tider og med stadig stigende held. 



5. Optik en s historie viser os f. ex. en lang række af 

 saadanne forsøg. 



x\llerede i de gamles forklaring af synet gjennem øienstraa- 

 ler, der udgik fra øiet og befølte gjenstandene, ser vi en ten- 

 dens mod noget mekanisk. Plinius siger: sølvet har den vid- 

 underlige egenskab at speile billeder, hvilket som bekjendt 

 "kommer deraf, at luften frastødes og vender tilbage i øiet. Det 



