Mekanikens principer i fysiken. 339 



electric field ;>, hvor saavidt mig bekjendt første gang dette 

 skridt er taget, idet mekanikens almindelige ligninger anvendes 

 paa elektriske strømme. Men denne side af Maxwells arbeide 

 har været upaaagtet i en paafaldende grad. Jeg vil her i korte 

 træk gjengive hans theori, fordi den er det bedste eksempel, jeg 

 kjender, til at illustrere den méthode, som jeg nu omtaler. I 

 det væsentlige følger jeg fremstillingen i hans verk «Electricity 

 and Magnetism», men idet jeg specialiserer saa langt som mulig 

 for at kunne give tankegangen i faa ord uden ballast af analytisk 

 almindeliffhed. 



13. Problemet er følgende: Lad 1 og 2 betegne to led- 

 ninger, der fører elektriske strømme, begge for simpelheds skyld 

 uforanderlige i form. Der skal kun være én bevægelighed, idet 

 2 skal kunne udføre en translation langs retningen x\ dens 

 plads angives ved koordinaten x. Il skal der gaa en strøm 

 af given styrke. De eneste størrelser, som kan forandre sig, er 

 altsaa koordinaten x og strømstyrken i 2. Spørgsmaalet er: 

 Hvilken virkning vil strømmen i 1 have paa disse to stør- 

 relser ? 



14. Vi opfatter da med Maxwell ensemblet af disse to 

 strømme som et mekanisk system. Lad T være dets kinetiske 

 energi. 



Systemet har en yd re konfiguration, tilgjængelig for 

 vore sanser; i denne ydre konfiguration kan kun én parameter 

 forandre sig, nemlig koordinaten x. Hvis x er en ydre meka- 

 nisk kraft, som virker paa ledningen 2 i retningen x, saa er 

 ledningen 2's bevægelse langs denne retning givet 

 ved den lagrangiske ligning: 



1^ 3r_ 

 ^^^ dtix ~^x ~-^ 



