340 V. Bjerknes. 



Systemet har videre en indre konfiguration, som er 

 utilgjængelig for vore sanser. Som koordinater, der fuldstæn- 

 dig bestemmer denne konfiguration, indfører Maxwell de elek- 

 tricitetsmængder y, som siden tidens begyndelse har 

 passeret et vist tversnit af de respektive ledninger. 

 y bliver da simpelthen de tilsvarende strømstyrker. Dette 

 dristige skridt, at indføre en elektricitetsmængde som koordinat 

 i en bevægelsesligning, kan ved første øiekast se overraskende 

 ud. Men det er fuldstændig analogt med det forlængst aner- 

 kjendte skridt, at indføre en varmemængde som energi i energi- 

 ligningen. 



Vort systems indre konfiguration vil komme til at af- 

 hænge af to saadanne koordinater y-^ og «/g. For at simplifi- 

 cere antager vi, at y-^ skal forandre sig paa foreskreven maade. 

 Vi behøver altsaa kun én bevægelsesligning, svarende til elek- 

 tricitetsmængden y^ i ledningen 2. Hvis der i denne ledning 

 virker en ydre elektromotorisk kraft Y 2, f- eks. fra et galvanisk 

 element eller et thermoelement, saa vil elektricitetsbevæ- 

 gelsen i denne ledning være givet ved den lagrangiske 

 ligning: 



^2) dt MJ^ - ly, - ^2 



15. Den kinetiske energi T er ifølge mekaniken en 

 kvadratisk form i koordinaternes deriverte. Koefficienterne i 

 denne kvadratiske form er funktioner af koordinaterne selv. 

 Vi antager kraften X netop saa sterk, at den ophæver al bevæ- 

 gelse langs retningen x. De eneste deriverte, som ikke for- 

 svinder, er da p^ og ^,, altsaa 



hvor i. Jf", N i almindelighed vil afhænge af æ, y-^ og y,. 

 Vi indfører nu en fysisk erfaring: hvis vi holder strøm- 



