En gammel trondhjemsflora. 351 



samt nogle for Gudbrandsdalen og det sydlige Norge (Kristiania 

 og omegn). Vi har her i ethvert fald den ældste fortegnelse 

 over vildtvoksende planter med specielle angivelser af 

 voksesteder ne og næst fortegnelsen i Plantarum qiiæ circa 

 Nidrosiam repernmtnr nominee i Bartholins Cista medica Haf- 

 niensis [Hafniæ 1669. 8. p. 284 — 93), omfattende 174 alfabetisk 

 ordnede plantenavne uden angivelse af voksesteder'-'), det ældste 

 norske floristiske arbeide overhovedet. 



Planternes navne er hentede fra det for den ældste bota- 

 niske nomenklatur vigtige verk : Pinax tlieatri BotanicL 

 Basilece MDCXXIII af Caspar Bauhin. Forfatteren synes 

 dog ofte at være tilbøielig til at ville gjenfinde schweiziske 

 planter paa de norske fjèlde, en vildfarelse, der kan sammen- 

 lignes med, at de ældste tyske botanikere troede at gjenfinde 

 Plinius og Dioskorides' planter i Tyskland. Angivelserne for 

 enkelte planter kan ogsaa bero paa sammenblanding med deres 

 udbredelse i Danmark. Saavel her som i Tyskland har han 

 vel under sit ophold studeret vedkommende egnes flora. An- 

 givelserne maa derfor behandles med stor forsigtighed. Naar 

 enkelte planter, der i vor Tid kun vides at vokse søndenfjelds^ 

 angives at vokse et eller andet steds i Trondhjems stift, kan vel 

 ogsaa dette bero paa feiltagelser, men man tør dog ikke i et- 

 hvert tilfelde benegte muligheden af, at enkelte planter for 200 

 aar siden kan have havt en videre udbredelse end nutildags, 

 saaat de har kunnet vokse paa lignende lokaliteter nordenfjelds 

 som søndenfjelds. Enkelte af de planter, der anføres som vildt- 

 voksende, kan være oprindelig forvildede. Navnlig gjælder dette 



*) Denne fortegnelse er at henføre til Otto Sperling, der første gang 

 besøgte Norge i 1622, senere 1630—32 var læge i Bergen og 1632— B4 

 i Kristiania. Fortegnelsen indeholder rimeligvis planter bemerkede i 

 Norge overhovedet. Ordet «Nidrosiam» er rimeligvis indkommet i for- 

 tegnelsen ved en feiltagelse, da Sperling først tænkte at slaa sig- 

 ned i Trondhjem som læge, hvilket han senere opgav- Se: Al. Ed. 

 Linblom i Physiogr. Sällsk. Tidsskr. Lund 1838 og Ove Dahl i 

 Det kgl. norske vidensk. Selsk. Skr. 1888—90 p. 111 flg. 



