Om Lanius excubitor. Ql 



yderligere mod Øst, indtil den mest udprægede Form 

 {L. exciMtor, forma leucopterus, Severtz. 1873) i det sydlige 

 Sibirien er bleven til en ganske udpræget Race, der her 

 møder Artens nordlige og mørkere Former. 

 9. Ere Observationerne fra disse Landsdele paalidelige, holder 

 den sidstnævnte Form sig her constant, og uden at blandes 

 med de øvrige.*) 



,ie^ skal tilsidst meddele nogle Bemærkninger om Arten& 

 Optræden og Levemaade i Norge. 



L. excubitor er en væsentlig alpinsk eller subalpinsk Art, der 

 i Landets syd-østlige Dele ruger sporadisk og i temmelig ringe 

 Mængde i de øvre Naale- og Birkeskove paa Fjeldsiderne; langs 

 Vestkysten gaar den noget længere ned i Dalene om Sommeren. 

 Paa de egentlige Lavlande viser den sig i Regelen blot under 

 Træktiderne og om Vinteren. I de nordligere Egne forekom- 

 mer den derimod rugende i Birkeskovene i enhver Høide, men 

 ogsaa her idethele sparsomt; noget talrigere er den i de Aar, 

 hvori de smaa Gnavere have Yngleaar (Myodes, Arvicolae), idet 

 Individerne da samle sig fra de omliggende Egne, ligesom 

 Nyctea scandiaca, A.no accipitrinus, og andre Rovfugle og 

 Rovdyr. Den synes at være stationær lige op til ovenfor 

 Polarkredsen ; Forstcand. Hagemann har saaledes i 1883 truffet 

 den i Saltdalen i Beg. af Februar. 



Sangen, der er ganske eiendommelig, lader den en sjelden 

 Gang høre fra en Trætop, undertiden allerede i de første Vaar- 

 dage, medens endnu Sneen ligger dyb overalt. 



Om dens Redebygning kan meddeles et Par lagttagelser 

 fra Tanadalen (i Østfinmarken) i Aarene 1884 og 1885. 



Det første Aar fandt Mr. Chapman (Ibis 1885, p. 170) ved 

 Polmak et Rede med 7 stærkt rugede Æg 13de Juni, og et 

 andet med 6 friske Æg 23de Juni (maaske af samme Par) ; et 

 *) Ofr. Seebohm, «Siberia in Asia», p. 243. 



