190 Peter Annæus Øyen. 



viser sig imidlertid ved nærmere undersøgelse, at til sine 

 tider foregaar en saadan svingning ikke blot en gang dag- 

 lig, men man kan i et og samme døgn have anledning til 

 at iagttage en gjentagende oscillation. Som eksempel skal 

 jeg give en grafisk fremstillinga) af lufttemperaturens varia- 

 tion i nordre Kjedel 5 (fig. I) og 12 (fig. II) august, saa- 

 ledes som den fremstiller sig af timevise observationer. 

 Den store betydning, som dette har i geologisk henseende, 

 er indlysende nok. Amplitudens størrelse er rigtignok ikke 

 betydelig, tildels indskrænket til et minimum; men desto 

 lettere kan oscillationernes antal forøges, hvad der i fore- 

 liggende tilfælde især kommer an paa. 



Det er ikke alene i de hulrum, der findes i bræens 

 indre, at temperaturens amplitude modificeres; i aabninger 

 under selve bræen gjenfinder man det samme træk. Dette 

 viser følgende maalinger ved Storbræens (Leirdalen) nedre 

 ende : 

 Min. 29.30 juli: 'Paabundmorænen2,4 ^)'i-fi- 



« 18.19 august: — =^ 0,3. Paa bræens overfl. 0,2. 



« 19.20 — : — = 0,4. — 0,9. 



Den vedføiede planche, fig. III giver en grafisk frem- 

 stilling af lufttemperaturens variation ved Vetlejuvbræen 

 den 4 august; de seks med V mærkede temperaturer er 

 maalt i nordre Kjedel, de øvrige paa Juvvashytten. Obser- 

 vationsstedet paa Vetlejuvbræen ligger omtrent 180 meter 

 høiere end Juvvashytten, hvis høide over havet er ca. 1900 

 m. Den linje, der fremstiller temperaturvariationen, synker 

 inde paa bræen saa paafaldende sterkt, at denne synken 

 paa ingen maade kan sættes i forbindelse kun med observa- 

 tionsstedernes høideforskjel; selve bræen maa nødvendigvis 

 bevirke en synken i luftens temperatur. Variationskurven 

 viser endvidere for bræens vedkommende temperaturmaximum 



^) Vedføiet planche. 



^) I en aabning i isen, ca. 3 m. over bundmorænen. 



